ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/6325/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О. А. - головуючий, Ткача І. В., Студенця В. І., 

за участю секретаря судового засідання - Черненка О. В., 

за участю представників:

Міністерства оборони України - Матвіюк М. А.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" - Хасін І.Б., Кудрицький Р. В,

Офісу Генерального прокурора - Гавловська А. В., Толстореброва О.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Міністерства оборони України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020
(головуючий - Хрипун О.О., судді Дикунська С.Я., Разіна Т.І.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2018
(суддя Мандриченко О.В.)

у справі за позовом   Міністерства оборони України
до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс"
за участю   Військової прокуратури Київського гарнізону

про   стягнення 3 106 132,92 грн,

та за зустрічним позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс"
до   Міністерства оборони України

про   зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1.          У зв`язку з відпусткою судді Губенко Н. М. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.11.2020 та Витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 30.11.2020, які наявні в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог

2.          Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Будкапіталс" про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 1 344 114,43 грн пені; про зобов`язання виконати умови договору від 10.12.2014 № 227/ДКБ-361П шляхом фактичної передачі (за актом № 2 прийому-передачі квартир) 96 квартир загальною площею 4 965,84 кв.м за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.   Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-Б у відповідному умовам договору стані (квартири відповідають державним будівельним нормам, правилам та стандартам, санітарним та технічним вимогам щодо житлових приміщень та готові для заселення і проживання); про зобов`язання передати Міністерству оборони України у власність весь об`єкт будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-6.

3.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ "Будкапіталс" не виконало належним чином своїх зобов`язань щодо  передачі позивачу спірних квартир у відповідному умовам договору від 10.12.2014 № 227/ДКБ-361П стані, а саме не передано готові для проживання квартири у стані, який відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів (державним будівельним нормам, правилам та стандартам), санітарним та технічним вимогам щодо житлових приміщень, а також не надано підписаного акта прийому-передачі квартир.

4.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/6325/17 прийнято зустрічний позов ТОВ "Будкапіталс" до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати здійснити компенсацію інфляційних втрат, витрат на охорону, належних Міністерству оборони України 96 квартир, а також витрат на проведення додаткових внутрішньо-оздоблювальних робіт в зазначених квартирах, в узгодженому сторонами договору порядку та розмірах.

5.          Зустрічні позовні вимоги обгрунтовано тим, що Міністерство оборони України ухиляється від здійснення компенсації ТОВ "Будкапіталс" витрат, пов`язаних з утриманням квартир, право власності на які зареєстровано за Міністерством оборони України з 2015 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанції

6.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020, в задоволенні первісного позову відмовлено повністю; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

7.          Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суди виходили з преюдиційних обставин, встановлених судовими рішеннями у справах №910/20797/15, № 910/9512/17.

8.          Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суди зазначили про недоведеність позовних вимог та їх необґрунтованість.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнення її доводів

9.          Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні первісного позову, Міністерство оборони України звернулось з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 скасувати в частині відмови у задоволенні позову Міністерства оборони України та задовольнити позов Міністерства оборони України в повному обсязі.

10.          Підставою касаційного оскарження є п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Вимоги касаційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції необґрунтовано було відхилено клопотання Міністерства оборони України про витребування доказів у справі, зокрема висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.06.2016 щодо відповідного будівельного об`єкту у кримінальному провадженні №42015000000002517, що призвело до неповного та неправильного з`ясування фактичних обставин справи.

11.          Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, ТОВ "Будкапіталс" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та винести в цій частині нове рішення, шляхом його задоволення, залишивши без змін рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову.

12.          Підставою касаційного оскарження є п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, з посиланням на правові позиції Верховного Суду у постановах від 03.08.2018 у справі №905/3375/18 та від 12.09.2018 у справі 922/3655/16.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

13.          Міністерство оборони України та Військова прокуратура Київського гарнізону подали відзиви на касаційну скаргу ТОВ "Будкапіталс", у яких просять залишити її без задоволення.

Висновки суду касаційної інстанції щодо наявності підстав для закриття касаційного провадження у справі на підставі ст. 296 ГПК України 

14.          Відповідно до   ст. 287 ГПК України (тут і далі - в редакції, чинній на дату подання касаційних скарг) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1)          якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)          якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)          якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)          якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

15.          Згідно з п. 5 ч. 1   ст. 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2   ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

16.          При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де подібними є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин.

17.          На підтвердження наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень у даній справі в частині зустрічного позову, визначеної п. 1 ч. 2   ст. 287 ГПК України, ТОВ "Будкапіталс" у своїй касаційній скарзі посилається на те, що суди не врахували висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах  від 03.08.2018 у справі № 905/3375/15, від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16.

18.          Так, предметом зустрічного позову у даній справі є вимоги про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати здійснити компенсацію інфляційних втрат, витрат на охорону, належних Міністерству оборони України 96 квартир, а також витрат на проведення додаткових внутрішньо-оздоблювальних робіт в зазначених квартирах, в узгодженому сторонами договору порядку та розмірах. При цьому суди встановили, що вказані вимоги не містять вартісного визначення заявлених інфляційних втрат, витрат на охорону, а також витрат на проведення додаткових внутрішньо-оздоблювальних робіт, у зв`язку з чим дійшли висновку про немайновий характер зустрічної позовної вимоги.

19.          Водночас у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 905/3375/15 предметом позову були вимоги про визнання за позивачем права власності на частину нежитлового приміщення і внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 

20.          ТОВ "Будкапіталс" у касаційній скарзі у даній справі цитує постанову Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 905/3375/15 в частині, в якій зазначено про те, що: "За змістом статті 282 цього Кодексу в мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу тощо. Проте ухвалюючи постанову у справі, суд апеляційної інстанції вимог зазначених норм не виконав, не з`ясував усіх необхідних для вирішення спору обставин, не надав оцінки усім доказам зібраним у справі та доводам учасників справи як того вимагають наведені положення процесуального законодавства."

21.          Однак відповідні висновки Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №905/3375/15 здійснені в залежності від встановлених у конкретній справі обставин, які є відмінними від обставин у даній справі № 910/6325/17, а тому правовідносини у вказаних справах не є подібними.

22.          Водночас з постанови Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16 вбачається, що предметом позову у справі є вимоги про зобов`язання відповідача-1 як оператора спільної діяльності за договором № 1747 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 13.10.2004, виконати умови договору №220816/1 від 22.08.2016 шляхом передачі в натурі у власність позивача природного газу власного видобутку в кількості 2510,000 тис. куб. м., а також зобов`язання відповідача-2 підписати акт приймання приймання-передачі природного газу видобутку спільної діяльності за договором № 1747 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 13.10.2004.

23.          Отже, спірні правовідносини також не є подібними до правовідносин, що склались між сторонами у даній справі № 910/6325/17, а тому посилання на вказане рішення Верховного Суду також не може свідчити про наявність підстави для касаційного оскарження, визначеної п. 1 ч. 2   ст. 287 ГПК України.

24.          Враховуючи зазначене, касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Будкапіталс" на постанову та рішення у даній справі підлягає закриттю.

25.          З урахуванням зазначеного, предметом подальшого касаційного розгляду є касаційна скарга Міністерства оборони України з підстави касаційного оскарження судових рішень в частині первісного позову у даній справі, передбаченої п. 4 ч. 2   ст. 287 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

26.          10.12.2014 між ТОВ "Будкапіталс" (забудовник) та Міністерством оборони України (пайовик) було укладено договір на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-б № 227/ДКБ-361 П (далі - договір).

27.          Предметом договору є придбання пайовиком у забудовника житла на умовах пайової участі, а саме квартири кількістю 96 (дев`яносто шість) шт., загальною площею 4 956,84 квадратних метрів, у житлових будинках, розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-б, відповідно до адресного переліку квартир (додаток № 2), які забудовник зобов`язується передати, а пайовик оплатити у порядку і строки, визначені договором (п. 1.1 договору).

28.          Стан квартир, які за договором забудовник зобов`язується передати пайовику (в державну власність в оперативне управління Міністерства оборони України) повинен відповідати проектно-кошторисній документації, містобудівним та будівельним нормам і правилам, вимогам технічного та містобудівного регламенту (п. 2.1 договору). Характеристики предмету договору на момент передачі пайовику визначено у Переліку опоряджувальних робіт (додаток 4). Квартири, які за договором забудовник зобов`язується передати пайовику, повинні відповідати санітарним нормам щодо житлових приміщень, опоряджувальні роботи виконані в повному обсязі відповідно до переліку опоряджувальних робіт (додаток 4) та житло готове під заселення (п. 2.2 договору).

29.          Згідно із п. 3.1 ціна договору, тобто ціна квартир, які забудовник за договором зобов`язується передати пайовику становить 34450038,00 грн, в т.ч. ПДВ 5741673,00 грн та складається із розрахунку загальної площі квартир 4956,84 квадратних метрів, що передаються, і фіксованої вартості 6950,00 грн за один квадратний метр загальної площі (згідно з   постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 № 193- гранична вартість для населених пунктів, які розташовані у 15-кілометровій зоні від адміністративного центру регіону, гранична вартість може бути збільшена на 10 відсотків). Вказана договірна ціна є твердою.

30.          Додатковою угодою № 1/361 П від 25.12.2014 до договору у зв`язку із систематичним відключенням об`єкта будівництва, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-б, від мереж електропостачання (лист від 19.12.2014 № 6466) та затримкою фінансування (лист від 17.12.2014 № 97/1) сторони змінили додаток №3 "Графік фінансування робіт" до договору, а також змінили пункти 4.2, 5.1, 5.2, 5.3, 7.2, 10.1 в підп. "а" п. 6.4 договору, виклавши їх у новій редакції.

31.          Згідно із п. 5.1 договору передача пайовику квартир, зазначених у п. 1.1 договору, здійснюється з оформленням акта прийому-передачі квартир, за наявності документів, що підтверджують введення об`єкта в експлуатацію, (нотаріально засвідченої копії сертифіката відповідності або декларації про готовність об`єкта до експлуатації), у термін до 10.03.2015.

32.          Пунктом 5.3 договору сторони визначили, що забудовник, за власний рахунок, здійснює реєстрацію квартир, що передаються пайовику, в державній реєстраційній службі України, з обов`язковим оформленням права власності на них за Міністерством оборони України, у термін до 10.03.2015.

33.          Згідно із підп. "а" п. 6.4 договору забудовник зобов`язаний збудувати та передати пайовику квартири, зазначені у п. 1.1 договору, у термін до 10.03.2015, у стані, що визначений п. 2.2 договору, з оформленням акта прийому-передачі квартир, з їх реєстрацією в Державній реєстраційній службі України та обов`язковою державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно за Міністерством оборони України.

34.          За невиконання взятих на себе зобов`язань за договором, а саме: у разі порушення терміну передачі пайовику квартир, зазначених у п. 1.1 договору, та терміну їх реєстрації в Державній реєстраційній службі України (з обов`язковим оформленням права власності на них за Міністерством оборони України), забудовник передає у власність пайовика весь об`єкт будівництва розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-б. 

35.          При цьому забудовник за власний рахунок оформлює відповідні документи про передачу майнових прав на об`єкт будівництва. Крім того, при порушенні терміну передачі пайовику квартир, з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно за Міністерством оборони України, забудовник сплачує пайовику, за кожну добу прострочення, пеню в розмірі 0,1 % вартості квартир, за якими допущено прострочення, а за прострочення понад 30 днів, відповідно до статті 231 Господарського кодексу України, забудовник додатково сплачує пайовику штраф у розмірі 7 відсотків від суми невиконаних зобов`язань (п. 7.2 договору).

36.          Разом з тим, господарські суди установили, що 23.12.2016 між сторонами у справі було укладено додаткову угоду № 5/361 П (далі - додаткова угода від 23.12.2016) до вказаного договору.

37.          Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди від 23.12.2016 здійснює перерахування на рахунок забудовника коштів у сумі 795 525,11 грн, у тому числі ПДВ у сумі 132587,52 грн.

38.          Згідно з п. 1.2 додаткової угоди від 23.12.2016 акт приймання - передачі квартир від 16.03.2015 № 1 та уточнений акт від 02.12.2015 до договору вважаються попередніми (неостаточними) і такими, що не звільняють забудовника від повного та належного виконання ним зобов`язань за договором та встановленої вимогами чинного законодавства і умовами договору юридичної відповідальності.

39.          Згідно з п. 1.3 додаткової угоди від 23.12.2016 до договору за отримані відповідно до п. 1.1 додаткової угоди кошти ТОВ "Будкапіталс" зобов`язалося в термін до 31.03.2017:
-          забезпечити та виконати відносно житлового будинку, розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Михайлівка-Рубежівка, вулиця Кірова, 9-Б, вимоги Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 із проведенням у повному обсязі всіх опоряджувальних робіт у квартирах згаданого будинку;
-          забезпечити відповідність квартир встановленим санітарним та технічним вимогам;
-          за актом прийому-передачі квартир № 2 здійснити фактичну передачу до Міністерства оборони України 96 готових для проживання квартир за згаданою адресою у стані, який відповідатиме вимогам чинних нормативно-правових актів (державним будівельним нормам, правилам та стандартам), санітарним та технічним вимогам щодо житлових приміщень.

40.          Згідно із п. 1.4 додаткової угоди від 23.12.2016 № 5/361П до договору, сторони складають акт прийому-передачі квартир № 2 протягом 14 календарних днів з дати надходження на адресу пайовика письмового повідомлення забудовника, але не пізніше 14.04.2017. Складений та підписаний сторонами акт прийому-передачі квартир № 2 засвідчує факт виконання сторонами зобов`язань за договором.

41.          Крім того, п. 2 цієї ж додаткової угоди передбачено, що сторони домовилися про встановлення штрафу у розмірі 20 % ціни договору, який забудовник зобов`язаний сплатити пайовику у разі порушення передбаченого у пункті 3 цієї додаткової угоди терміну або за відмови підписати акт, зазначений у пункті 1.3 цієї додаткової угоди.

42.          Судами встановлено, що на виконання умов договору Міністерством оборони України перераховано ТОВ "Будкапіталс" 34 450 038,00 грн, що дорівнює твердій ціні договору.

43.          Також судами встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі № 910/20797/15, залишеною без змін постановою Вищого Господарського суду України від 01.03.2016, встановлені обставини, що відповідно до акта приймання-передачі квартир від 16.03.2015 ТОВ "Будкапіталс" на виконання п. 3.4 та 4.3 договору було передано Міністерству оборони України 96 квартир, які відповідають вимогам чинних нормативно-правових актів (ДБН, правил, стандартів) та санітарним нормам щодо житлових приміщень, готові до проживання в них. Квартири було збудовано відповідачем у встановлений договором строк, що підтверджується декларацією про готовність будинку до експлуатації від 10.03.2015 № КС143150690551. При цьому затримка у підписанні акта на 3 робочі дні була викликана виключно тим, що строк дії довіреності на підписанта від позивача сплив і нову довіреність було підписано лише 16.03.2015, що не заперечується сторонами по справі. Таким чином, ТОВ "Будкапіталс" було в строк виконано всі свої зобов`язання за договором, окрім зобов`язання щодо реєстрації права власності на квартири за Міністерством оборони України. Водночас, однією з причин несвоєчасного виконання зобов`язання за договором щодо реєстрації права власності є те, що Міністерством оборони України не було надано в строк підписаний зі своєї сторони змінений адресний перелік квартир, змінений в процесі будівництва, який є одним з обов`язкових документів для державної реєстрації права власності на новозбудовані квартири згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Іншою причиною несвоєчасного виконання зобов`язання з реєстрації права власності на квартири є прострочення виконання зобов`язання зі сторони кредитора, оскільки відповідно до п. 4.2 договору замовник - Міністерство оборони України, повинен був перерахувати основну суму - 95% ціни договору, після надання документів, що підтверджують введення об`єкту в експлуатацію (декларація від 10.03.2015) та підписання акта-приймання передачі житла (акт від 16.03.2015), тоді як позивач за первісним позовом замість 10.03.2015 сплатив кошти лише 06.04.2015 та 10.04.2015, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи №910/20797/15.

44.          Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі №910/9512/17, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 06.03.2018, визнано недійсними пункти 1.2, 1.3, 1.4, 2 додаткової угоди від 23.12.2016 до договору від 10.12.2014, укладеної між Міністерством оборони України та ТОВ "Будкапіталс". У вказаних судових рішеннях судами, зокрема, було встановлено, що умовою для проведення остаточного розрахунку за збудовані позивачем і передані ним відповідачеві (Міністерству оборони України) ще в 2015 році квартири відповідач визначив підписання спірної додаткової угоди від 23.12.2016, що було передбачено цією угодою, та змусило позивача її підписати на вкрай невигідних умовах, оскільки утримання та охорона цих квартир, в тому числі і у зимовий період, здійснювалася за рахунок позивача. Крім того, як було встановлено, квартири вже було передано відповідачеві за актом приймання-передачі від 16.03.2015 (підписаним сторонами без зауважень і заперечень), право власності на ці квартири у встановленому законом порядку позивачем оформлено за відповідачем, що унеможливлює повторну передачу таких квартир відповідачеві та покладення на позивача відповідальності за недотримання строків передачі квартир за актом приймання-передачі чи ухилення позивача від підписання такого акта у вигляді стягнення 20% штрафу від ціни договору.

Позиція Верховного Суду

45.          Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі Міністерства оборони України доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

46.          Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції здійснює перегляд рішення та постанови судів попередніх інстанцій в межах вимог касаційної скарги Міністерства оборони України, тобто в частині первісного позову.

47.          Відповідно до   ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

48.          За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

49.          Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1   ст. 530 ЦК України).

50.          Відповідно до 610   ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

51.          Згідно з ч. 1   ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

52.          Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

53.          Згідно з ч. 4   ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

54.          Отже, встановивши, що у постанові Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі № 910/20797/15, яка набрала законної сили, було встановлено обставини, які є преюдиційними для даного спору,  зокрема те, що актом приймання-передачі квартир від 16.03.2015 ТОВ "Будкапіталс" на виконання п. 3.4 та 4.3 договору було передано Міністерству оборони України 96 квартир, які відповідають вимогам чинних нормативно-правових актів (ДБН, правил, стандартів) та санітарним нормам щодо житлових приміщень, готові до проживання в них, а також врахувавши визнання недійсними пунктів 1.2, 1.3, 1.4, 2 додаткової угоди від 23.12.2016 до договору від 10.12.2014 рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі № 910/9512/17, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 06.03.2018, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що позовні вимоги Міністерства оборони України до ТОВ "Будкапіталс" про стягнення пені та зобов`язання виконати умови договору від 10.12.2014 № 227/ДКБ-361П не підлягають задоволенню, оскільки наведені обставини спростовують підстави позову.

55.          Щодо доводів касаційної скарги Міністерства оборони України про те, що судом першої інстанції необґрунтовано було відхилено його клопотання про витребування доказів у справі, зокрема висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.06.2016 щодо відповідного будівельного об`єкту у кримінальному провадженні №42015000000002517, що призвело до неповного та неправильного з`ясування фактичних обставин справи, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

56.          Відповідно до частин 1-2 ст. 81 ГПК України (в редакції, чинній станом на момент розгляду місцевий судом клопотання Міністерства оборони України) учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій   статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

57.          Відповідно до ч. 4, 5   ст. 233 ГПК України   - ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

58.          З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції, обговоривши у судовому засіданні 12.07.2018 клопотання Міністерства оброни України про витребування доказів, заніс ухвалу до протоколу судового засідання від 12.07.2018, що вбачається з останнього.

59.          Крім того, рішення було прийнято місцевим судом на основі системного аналізу усіх наявних у матеріалах справи доказів, а також преюдиційних обставин, встановлених судовими рішеннями у справах №910/20797/15, №910/9512/17. Водночас скаржником не доведено, що відсутність в матеріалах справи відповідного висновку експертизи, проведеної в межах кримінальної справи, вплинула на правильне встановлення обставин у даній господарській справі, а тому не є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

60.          Зважаючи на те, що наведена ТОВ "Будкапіталс" підстава касаційного оскарження, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд відповідно до п.   5 ч. 1 ст. 296 ГПК України дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Будкапіталс".

61.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених   статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. (ст. 309 ГПК України).

62.          Таким чином, перевіривши  судові рішення попередніх інстанцій в межах вимог та доводів касаційної скарги Міністерства оборони України, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат

63.          Оскільки підстав для скасування оскаржуваних судових рішень за касаційною скаргою Міністерства оборони України немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 287, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.    Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 у справі № 910/6325/17 закрити.

2.   Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

3.   Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2018 у справі №   910/6325/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя           О. А. Кролевець

Судді          І. В. Ткач

          В. І. Студенець