Справа № 461/55/18                        
Провадження № 33/811/1482/20                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Партики І.В.., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. та представника ОСОБА_1 - адвоката Хрипти І.М., вирішуючи питання прийняття заяви ОСОБА_1 та його представника – адвоката Хрипти Ігора Михайловича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року,
встановив:
ПостановоюГалицького районного суду м. Львова від 23 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
Не погоджуючись з даною постановою, представник ОСОБА_2 – адвокат Хрипта І.М. 07.02.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду першої інстанції, та постановити нову про задоволення заяви про перегляд постанови Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22 липня 2020 року постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами залишено без змін.
Апеляційним судом встановлено, що постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього накладено стягнення – штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №6396/20900/17 від 14 грудня 2017 року товар (парфуми в асортименті 187 шт.) повернуто ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено. Вилучені, відповідно до протоколу про порушення митних правил №6396/20900/17 від 14 грудня 2017 року грошові кошти в сумі 84100 (вісімдесят чотири тисячі сто) доларів США, повернуто ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання на складі митниці в розмірі 410,31 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.
Постановою Львівського апеляційного суду від 14 травня 2018 року апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Н.Я. задоволено. Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ст. 471 МК України скасовано. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України. Накладено на нього стягнення – штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Вилучені в ОСОБА_1 згідно з протоколом про порушення митних правил №6396/209000/17 від 14 грудня 2017 року кошти в сумі 84187 (вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят сім) доларів США конфісковано в дохід держави. Вилучені в ОСОБА_1 згідно з протоколом про порушення митних правил №6396/209000/17 від 14 грудня 2017 року товари – парфуми в асортименті в кількості 187 шт. повернуті ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 410 грн. 31 коп. за зберігання товару та на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.
На дану постанову апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року у справі № 461/55/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України представник ОСОБА_1 – адвокат Хрипта І.М. подав касаційну скаргу, однак 06 серпня 2018 року своєю ухвалою Касаційний адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що компетенція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не поширюється на перегляд у касаційному порядку судових рішень постановлених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України місцевими та апеляційними судами інших юрисдикцій, зокрема у справах про накладення адміністративного стягнення.
Так, главою 24-1 КУпАП передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, й у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду; іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено; повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.
Відповідно до положення Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97 від 17.07.1997 вірно зазначено, що з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014 вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010р., «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010р.,"Лучанінов проти України" від 09.06.2011р., "Зайцев проти Латвії" заява № 65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні ( п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).
За таких обставин перегляд постанови апеляційної інстанції 14.05.2018 р., яка набрала законної сили і не може бути оскаржена, за нововиявленими обставинами Законом не передбачений. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
у прийнятті заяви ОСОБА_1 та його представника – адвоката Хрипти Ігора Михайловича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року відмовити. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                        І.В. Партика