ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/24/20 Справа № 200/23111/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк”, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання кредитного договору виконаним, визнання договору іпотеки виконаним, згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року, визнання іпотеки такою, що припинила дію, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя виконаним та таким, що припинив дію,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ “Приватбанк”, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки виконаним, визнання іпотеки такою, що припинила дію, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя виконаним та таким, що припинив дію.
В обґрунтування позовних вимог, які неодноразово уточнювалися в ході судового розгляду справи,  ОСОБА_1  посилалася на те, що 23 лютого 2007 року між  ОСОБА_3  та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861, згідно з умовами якого ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати позичальнику кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього Договору. Кредит було надано в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 36 000 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3 600 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору. У забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає двокімнатна квартира,  АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1  23 лютого 2007 року між  ОСОБА_1   та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено договір іпотеки № DNDZGA00000861 квартири, згідно з умовами якого Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, двокімнатну квартиру,  АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, від 23 листопада 2004 року за реєстром № 3851. 23 лютого 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. на підставі ст. 73 Закону України “Про нотаріат” та у зв`язку з посвідченням договору іпотеки було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири  АДРЕСА_2 , яка належить  ОСОБА_1 , до припинення чи розірвання договору. Відповідно до п. 33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки складає 227 250  грн. 23 лютого 2007 року між Іпотекодавцем та ПАТ КБ “ПриватБанк” було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до умов якого визначено спосіб та порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за кредитним договором. 23 лютого 2007 року між  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  у простій письмовій формі було укладено договір доручення, за умовами якого ОСОБА_2  брав на себе зобов`язання оплачувати кошти за обов`язковими платежами та здійснювати загальний нагляд за виконанням кредитного договору, договору іпотеки.  ОСОБА_2  належним чином зобов`язання не виконував, загальний нагляд не здійснював, а просто сплачував кошти без звіряння заборгованості. Випадково позивачу стало відомо, що 15 червня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області ухвалив судове рішення, яким задовольнив позов ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_3  і стягнув заборгованість за кредитним договором в розмірі 247 639 грн. 86 коп., витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500 грн., а всього — 248 139 грн. 86 коп. Позивач вважає, що після прийняття рішення судом, яке набрало законну силу, із спору, предметом якого є стягнення заборгованості за договором, припиняються цивільно-правові відносини та виникають нові правовідносини, основані на державному примусі, які регулюються виключно нормами цивільно-процесуального та виконавчо-процесуального законодавства. Оскільки ПАТ КБ “Приватбанк”, розрахувавши повну суму заборгованості по кредитному договору станом на 24 вересня 2010 року, пред`явивши позов про стягнення заборгованості та після набрання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року законної сили, тому вважає, що  кредитний договір припинив свою дію, строк виконання його наступив. Позивач продовжувала давати ОСОБА_2  гроші на сплату заборгованості  ОСОБА_3 , та стверджує, що ОСОБА_2  додатково сплатив грошові кошти в розмірі: 381 004 грн. 24 коп. - 300 557 грн. 02 коп. = 80 447 грн. 22 коп.  Загальна сума переплати складає –  80 447 грн. 22 коп. Ці гроші були надані  ОСОБА_2  і не були ним повернуті. Відповідно до висновку експертного економічного дослідження, в період з 23 лютого 2007 року по 25 вересня 2015 року в погашення заборгованості за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року було сплачено грошових коштів на загальну суму 61 253,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 542 426 грн. 31 коп. Також з цього ж дослідження вбачається, позивачем сплачено грошових коштів в погашення заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року в період з 24 вересня 2010 року по 25 вересня 2015 року на загальну суму 36 423,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 381 004 грн. 24 коп. Повна сума заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, яку позивач повинна була сплатити, з урахуванням ч.1.ст 1050 ,ст.625 Цивільного кодексу України,за період починаючи з 24 вересня 2010 року і станом на 27 лютого 2015 року, та на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровській області від 15 червня 2011 року про стягнення заборгованості по кредитному договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, складає 300 557 грн. 02 коп. Ця сума, на думку позивача, повністю задовольняє вимоги кредитора та іпотекодержателя ПАТ КБ “Приватбанк”. Позивач вважає, що зобов`язання виконане, проведене належним чином та не наносить кредитору збитків, оскільки  в період з 23 лютого 2007 року по 25 вересня 2015 року в погашення заборгованості за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року позивачем було сплачено грошових коштів на загальну суму 61 253,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 542 426 грн. 31 коп. Тому   ОСОБА_1  просила суд визнати зобов`язання  ОСОБА_3  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_3  – належним чином виконаними у повному обсязі; визнати зобов`язання  ОСОБА_1  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1  - належним чином виконаними у повному обсязі; визнати зобов`язання  ОСОБА_1  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 – припиненими; скасувати обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від 19 березня 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку адреса: АДРЕСА_1 ,; скасувати обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від 23 лютого 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку адреса: АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; власник: ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 80 447 грн. 22 коп. 
Рішенням  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано зобов`язання  ОСОБА_3  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_3  – належним чином виконаними у повному обсязі. Визнано зобов`язання  ОСОБА_1  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1  – належним чином виконаними у повному обсязі. Визнано зобов`язання  ОСОБА_1  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1  – припиненими. Скасовано обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від 19 березня 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку літ. А-5, яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м, адреса:  АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; Іпотекодержатель: ЗАТ КБ ПриватБанк, Код: 14360570, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; Іпотекодавець:  ОСОБА_1 , Код:  НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 ; Скасовано обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від 23 лютого 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку літ. А-5, яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; власник: ОСОБА_1 , Код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року виправлено описку у вступній частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року. 
Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1 188 грн. 57 коп. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року усунуто описку допущену в додатковому рішенні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року, а саме замість помилково зазначеної дати прийняття додаткового рішення “20 листопада 2017 року”, зазначено правильну “27 листопада 2017 року”. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2019 року виправлено описку в рішенні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року, а саме: вважати у резолютивній частині рішення суду вірною дату кредитного договору №DNDZGA00000861, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 - 23 лютого 2007 року; вважати у резолютивній частині рішення суду вірною дату укладення договору іпотеки №DNDZGA00000861, який укладався між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 - 23 лютого 2007 року. 
В апеляційній скарзі АТ КБ “Приватбанк” просять рішення суду від 04 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861 (т.1 а.с.8-11).
Відповідно до п.1.1 ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати позичальнику кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього Договору. Кредит надано в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.
       Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 36 000 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3 600 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору.
       Відповідно до п.7.1 договору позичальник зобов`язався надавати ПАТ КБ “Приватбанк” кошти (щомісячний платіж) у сумі 571,85 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.
       23 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено договір іпотеки №DNDZGA00000861, згідно з умовами якого Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, двокімнатну квартиру, АДРЕСА_1 , а саме: в житловому будинку літ. А-5 квартира АДРЕСА_3 , яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м. (т.1 а.с.13, 14).
       Відповідно до умов договору іпотеки, предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.3 договору, а саме, двокімнатної кв. АДРЕСА_2 в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разіне виконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.
       Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23 лютого 2007 року за реєстром №309.
       23 лютого 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі кв. АДРЕСА_2 .
       Таким чином, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором є двокімнатна квартира, АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В., від 23 листопада 2004 року за реєстром №3851, зареєстрованого КП ДМБТІ.
       Відповідно до п.33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки складає 227 250 грн.
       Відповідно до п.33.2 договору іпотеки,забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 23 лютого 2007 року по поверненню кредиту, наданого у вигляді непоновленої кредитної лінії,в сумі 36 000 доларів США, про що внесено нотаріальний запис в відомості державного реєстру іпотек, за реєстраційним номером обтяження 4652243, іпотека, розмір основного зобов`язання - 36 000 доларів США.
       23 лютого 2007 між Іпотекодавцем та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до умов якого визначено спосіб та порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за кредитним договором, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23 лютого 2007 року за реєстром №310 (т.1 а.с.12).
       23 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір доручення, відповідно до якого ОСОБА_2 узяв на себе зобов`язання оплачувати кошти за обов`язковими платежами та здійснювати загальний нагляд за виконанням кредитного договору, договору іпотеки (т.1 а.с.15-17).
       12 грудня 2012 року між банком та позичальником ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року (т.1 а.с.20, 21).
       Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року у справі №2-1351/11 за позовом ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_3 , філії ТОВ “УФА “Верус” про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ “Приватбанк”. Стягнуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_4 ) заборгованість за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року у розмірі 247 639 грн. 86 коп., витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500 грн., а всього – 248 139 грн. 86 коп. Стягнуто з філії ТОВ “УФА “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_3 солідарно 200 грн. –заборгованість за договором поруки № 154 від 12 лютого 2009 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 грн. В решті позову відмовлено (т.1 а.с.24-26).
       Відповідно до висновку експертного економічного дослідження №03/02/2017-1 від 18 лютого 2017 року, наданого позивачем, в період з 23 лютого 2007 року по 25 вересня 2015 року в погашення заборгованості за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року було сплачено грошових коштів на загальну суму 61 253,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 542 426 грн. 31 коп. (т.1 а.с.157-165).
Згідно вказаного дослідження, позивачем сплачено грошових коштів в погашення заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року в період з 24 вересня 2010 року по 25 вересня 2015 року на загальну суму 36 423,85 доларів США,що в гривневому еквіваленті складає 381 004 грн. 24 коп.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на доведеність та обґрунтованість позовних вимог у задоволеній частині, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з”ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення. 
Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
       У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
       Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
       За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
       У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
       За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.
       При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як “строк дії договору”, так і “строк (термін) виконання зобов`язання” (ст.ст. 530, 631 ЦК України).
       Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події(ч. 1 ст. 530 ЦК України).
       У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
       Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.
       Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
       Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.
       Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.
       Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
       Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.
       Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.
       Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.
       При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.
       Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.
       Відповідно до ст. 1 Закону України “Про іпотеку” іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
       Відповідно до положень ст. вказаного Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
       За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.
       При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.
       Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється.
       У справі встановлено, 23 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861 (т.1 а.с.8-11).
Відповідно до п.1.1 ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати позичальнику кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього Договору. Кредит надано в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.
       Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ “Приватбанк” зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2017 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 36 000 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3 600 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору.
       Відповідно до п.7.1 договору позичальник зобов`язався надавати ПАТ КБ “Приватбанк” кошти (щомісячний платіж) у сумі 571,85 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.
       23 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено договір іпотеки №DNDZGA00000861, згідно з умовами якого Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, двокімнатну квартиру, АДРЕСА_1 , а саме: в житловому будинку літ. А-5 квартира АДРЕСА_3 , яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м. (т.1 а.с.13, 14).
       Відповідно до умов договору іпотеки, предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.3 договору, а саме, двокімнатної кв. АДРЕСА_2 в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разіне виконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.
       Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23 лютого 2007 року за реєстром №309.
       23 лютого 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі кв. АДРЕСА_2 .
       Таким чином, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором є двокімнатна квартира, АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В., від 23 листопада 2004 року за реєстром №3851, зареєстрованого КП ДМБТІ.
       Відповідно до п.33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки складає 227 250 грн.
       Відповідно до п.33.2 договору іпотеки,забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 23 лютого 2007 року по поверненню кредиту, наданого у вигляді непоновленої кредитної лінії,в сумі 36 000 доларів США, про що внесено нотаріальний запис в відомості державного реєстру іпотек, за реєстраційним номером обтяження 4652243, іпотека, розмір основного зобов`язання - 36 000 доларів США.
       23 лютого 2007 між Іпотекодавцем та ПАТ КБ “Приватбанк” було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до умов якого визначено спосіб та порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за кредитним договором, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23 лютого 2007 року за реєстром №310 (т.1 а.с.12).
       23 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір доручення, відповідно до якого ОСОБА_2 узяв на себе зобов`язання оплачувати кошти за обов`язковими платежами та здійснювати загальний нагляд за виконанням кредитного договору, договору іпотеки (т.1 а.с.15-17).
       12 грудня 2012 року між банком та позичальником ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року (т.1 а.с.20, 21).
       Позивач ОСОБА_1 померла  ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с.231). 
Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. звернувся син померлої - ОСОБА_2 (т. 3 а.с.21).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року залучено до участі у даній справі правонаступника позивача ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 (т.3 а.с.57, 58).
       Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року у справі №2-1351/11 за позовом ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_3 , філії ТОВ “УФА “Верус” про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ “Приватбанк”. Стягнуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_4 ) заборгованість за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року у розмірі 247 639 грн. 86 коп., витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500 грн., а всього – 248 139 грн. 86 коп. Стягнуто з філії ТОВ “УФА “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_3 солідарно 200 грн. –заборгованість за договором поруки № 154 від 12 лютого 2009 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 грн. В решті позову відмовлено (т.1 а.с.24-26).
       Згідно інформації про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1351/11 від 15 червня 2011 року, до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03 жовтня 2011 року надійшов виконавчий лист №2-1351/11 від 15 червня 2011 року (т.1 а.с.220).
       05 жовтня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №29065642 з примусового виконання виконавчого листа №2-1351/11 від 15 червня 2011 року, з накладенням арешту на майно боржника (т.1 а.с.221).
       26 жовтня 2011 року вказане виконавче провадження було завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України “Про виконавче провадження” (т.1 а.с.222).
       Перевіркою АСВП станом на 28 лютого 2020 року виконавчий лист №2-1351/11 від 15 червня 2011 року виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області повторно на примусове виконання до Новокодацького відділу державної викаонвчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) не надходив та на виконанні не перебуває (т.3 а.с.72, 73).
       Із повідомлення №13378 від 04 березня 2020 року Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається наступне.
       До Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надходили на виконання такі виконавчі документи:
-Виконавчий лист від 15 червня 2011 року №2-1351, що видав Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про стягнення суми у розмірі 248 139 грн. 86 коп. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 29685240);
-Виконавчий лист від 18 січня 2013 року №410/2317, що видав Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_5 (ВП № 36791166);
-Виконавчий лист від 18 січня 2013 року №410\2317, що видав Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про стягнення судового збору у розмірі 107,30 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 38285366);
-Виконавчий лист від 05 квітня 2016 року №175/1145/15-ц, що видав Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у розмірі 63902,03 доларів США з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 51699820);
-Виконавчий лист від 03 серпня 2015 року №175/1053/15-ц, що видав Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про заборгованості на загальну суму 360 553 грн. 01 коп. з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 51699383);
-Виконавчий лист від 05 квітня 2016 року №475/1145/15-ц, що видав Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у розмірі 63902,03 доларів США з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 52572667);
-Виконавчий напис від 23 листопада 2017 року №12353, що видав приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про стягнення заборгованості та витрат на вчинення виконавчого напису в сумі 2994225,76 грн з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 55698974);
-Виконавчий напис (повторно) від 23 листопада 2017 року №12353, що видав Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про стягнення заборгованості та витрат на вчинення виконавчого напису в сумі 2994225,76 грн з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” (ВП № 58867972);
               В рамках виконавчого провадження №29685240 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07 листопада 2011 року на підставі вимог п.8 ч.І ст.26 Закону України “Про виконавче провадження” (редакція до 02 червня 2016 року) у зв`язку з тим, що державним виконавцем Ленінського відділу державної вимконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не дотримані вимоги п. 4.9.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, а саме не надані копії документів щодо майнового стану боржника (довідки з БТІ, відсутня інформація щодо зареєстрованих земельних ділянок) та його доходів.
       Виконавче провадження №36791166 було закінчено 13 березня 2013 року на підставі вимог п.8 ч.1 ст.49 Закону України “Про виконавче провадження” (редакція до 02 червня 2016 року), так як згідно акту державного виконавця, вимоги виконавчого документа боржником виконані у повному обсязі.
       В рамках виконавчого провадження №38285366 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03 червня 2013 року на підставі вимог п.8 ч.1 ст.26 Закону України “Про виконавче провадження” (редакція до 02 червня 2016 року) у зв`язку з тим, що під час виконання виконавчого провадження ВП№36791166, 13 березня 2013 року державним виконавцем відділу було виселено ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_5 .
       В рамках виконавчого провадження №51699820 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 19 липня 2016 року на підставі вимог п.8 ч.1 ст.26 Закону України “Про виконавче провадження” (редакція до 02 червня 2016 року) у зв`язку з тим, що виконавчий документ не може бути прийнятий до виконання тому, що заява стягувана та виконавчий документ мають розбіжності в частині зазначення боржника - так у виконавчому листі зазначено боржником ОСОБА_3 , в заяві ж в свою чергу - ОСОБА_4 .
       Виконавче провадження № 51699383 було завершено 26 вересня 2017 року на підставі вимог п.2 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” тому, що згідно довідок правовстановлюючих органів та виходу державного виконавця встановлено, що майна належного боржнику на праві приватної власності, на яке можливо звернути стягнення, за боржником не зареєстровано.
       Виконавче провадження № 52572667 було завершено 26 червня 2017 року на підставі вимог п.2 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” тому, що згідно довідок правовстановлюючих органів та виходу державного виконавця встановлено, що майна належного боржнику на праві приватної власності, на яке можливо звернути стягнення, за боржником не зареєстровано.
       Виконавче провадження № 55698974 було завершено 27 лютого 2019 року на підставі вимог п.2 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” тому, що згідно довідок правовстановлюючих органів та виходу державного виконавця встановлено, що майна належного боржнику на праві приватної власності, на яке можливо звернути стягнення, за боржником не зареєстровано.
       Виконавче провадження № 58867972 перебуває на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) станом на 04 березня 2020 року звернуто стягнення на заробітну плату та направлено на виконання до ПП “НОРМЕР”, постанова №58867972 від 05 вересня 2019 року (т.3 а.с.74, 75).
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року у справі №175/1053/15-ц за позовом ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ “Приватбанк”, третя особа ОСОБА_1 про визнання зобов`язання належним чином виконаним відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Визнано зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року належним чином виконаними та визнано таким, що припинив свою дію кредитний договір №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року. Стягнуто з ПАТ КБ “Приватбанк” на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн. (т.3 а.с.246-249).
       Вказаним рішенням суду встановлено, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року, виконувалось добровільно ОСОБА_1 , яка сплачувала грошові кошти, як іпотекодавець. 
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ “Приватбанк” залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року залишено без змін (т.3 а.с.250-253).
       Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
       Таким чином, вказаним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року, яке набрало законної сили, визнано зобов`язання позичальника ОСОБА_3 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року належним чином виконаними та визнано таким, що припинив свою дію кредитний договір №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року.
       Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_3 належним чином виконаними у повному обсязі слід зазначити, ОСОБА_1 не є стороною кредитного договору №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_5 , про визнання зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року виконаним є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
       Стосовно позовних вимог ОСОБА_1   про  визнання зобов`язання ОСОБА_1  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 належним чином виконаними у повному обсязі слід зазначити, жодними доказами у справі не підтверджується, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року було саме виконано іпотекодавцем за вказаним договором іпотеки у повному обсязі, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині повинно бути відмовлено.
       Стосовно позовних вимог ОСОБА_1  про визнати зобов`язання ОСОБА_1  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки № DNDZGA00000861 від 23 лютого2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та  ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 – припиненими, скасування обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від 19 березня 2007 року та скасування обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від 23 лютого 2007 року слід зазначити, відповідно до положень ст.17 Закону України “Про іпотеку” іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
       За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.
       При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року, яке набрало законної сили, визнано зобов`язання позичальника ОСОБА_3 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року належним чином виконаними та визнано таким, що припинив свою дію кредитний договір №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року.        
       Отже, у зв`язку з тим, що вказаним рішенням суду  визнано зобов`язання позичальника  ОСОБА_3  перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року належним чином виконаними та визнано таким, що припинив свою дію кредитний договір №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, іпотека за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, укладеного   між  ОСОБА_1  та ПАТ КБ “Приватбанк”  є припиненою та  підлягає скасуванню обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від 19 березня 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку літ. А-5, яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м, адреса:  АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; Іпотекодержатель: ЗАТ КБ ПриватБанк, Код: 14360570, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; Іпотекодавець:  ОСОБА_1 , Код:  НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 ; обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від 23 лютого 2007 року, підстава обтяження: договір іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 лютого 2007 року, приватний нотаріус Орлова Т.Є.; об`єкт обтяження: квартира в житловому будинку літ. А-5, яка складається з 1- коридор, 2 – санвузол, 3 – кухня, 4,5 – житлові кімнати, 6 – кладова, І – балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа – 28,1 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 , номер за РПВН: 8455989; власник: ОСОБА_1 , Код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . 
Доводи апеляційної скарги АТ КБ “Приватбанк” про відсутність підстав задоволення позовних вимог позивача в частині визнання припиненими зобов”язань за договором іпотеки, скасування обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від 19 березня 2007 року та скасування обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від 23 лютого 2007 року спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог позивача про визнання зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_3 належним чином виконаними у повному обсязі; визнання зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ КБ “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 належним чином виконаними у повному обсязі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” – задовольнити частково.
       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк”, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання кредитного договору виконаним, визнання договору іпотеки виконаним, згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2011 року, визнання іпотеки такою, що припинила дію, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя виконаним та таким, що припинив дію — скасувати  в частині визнання зобов`язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” за кредитним договором №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” та ОСОБА_3 належним чином виконаними у повному обсязі; визнання зобов`язання ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” за договором іпотеки №DNDZGA00000861 від 23 липня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” та ОСОБА_1 , та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23 лютого 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” та ОСОБА_1 належним чином виконаними у повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.
В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді