ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 р.	Справа № 520/5825/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання - Губарєвої В.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року по справі № 520/5825/2020
за позовом  ОСОБА_1     
до Головного управління ДПС у Харківській області                             
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 207.07.2020 року по справі №520/5825/2020 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 30.06.2017 року № 17186-1309, від 27.06.2018 року №150647-1309-2038, від 18.03.2019 року №549854-5806-2038. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 3995 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704).
До закінчення судових дебатів представник позивача повідомив, що для вирішення питання щодо витрат на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по даній справі надасть докази понесення таких витрат.
13.07.2020 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення в порядку ст. 252 КАС України, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 600,00 грн., які підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи, та стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 .
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задоволено частково.
Доповнено резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року абзацом наступного змісту: 
"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 12600 (дванадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат".
В задоволенні іншої частини вимог заяви про винесення додаткового судового рішення - відмовлено.
Позивач частково не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції змінити додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 та задовольнити заяву про винесення додаткового судового рішення повністю, доповнивши резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 абзацом наступного змісту: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 25200 (двадцять п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат".
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що витрати позивача на правничу допомогу адвоката при розгляді цієї справи підтверджені доказами та склали 25 600,00 грн.  Щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, позивач вказує, що сума вимог за оскарженими ППР є значною - 399 521,76 грн. З метою надання якісної правової допомоги адвокатом було з`ясовано коло правових норм, що регулюють спірні правовідносини, що потребувало відповідних часових витрат; також з метою надання якісної правової допомоги адвокатом було проаналізовано судову практику Верховного Суду з аналогічних спорів, що потребувало відповідних часових витрат. Крім того, з огляду на загальнодоступний характер відомостей про боржників перед бюджетом, вирішення справа мало вплив на репутацію позивача. Також позивач зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Оскільки відмовляючи в задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції не навів доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача, а посилався тільки на час їх сплати, позивач вважає, що таке рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає зміні.
Відповідач, частково не погодившись з вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 у частині задоволення позовних вимог й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що приписи ст. 134 КАС України вимагають наявності доказів понесених витрат, а не отриманого адвокатом прибутку. Такими доказами можуть бути квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку зший банківський документ, касові чеки. Отже, оскільки склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі, то судом мають бути враховані відповідні положення КАС України та не визнані належними докази, що надані позивачем з порушенням норм КАС України.
Розгляд справи проведено за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наданих позивачем документів підтверджено обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт у розмірі 12600 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частинами 3, 4статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5ст. 134 КАС України).
Згідно і ч. 6ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7ст. 135 КАС України).
З аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.
Судом встановлено, що 23.03.2020          року між ОСОБА_1 (Клієнт за Договором) і адвокатом Шамраєвим Максимом Євгеновичем (Адвокат за Договором) укладено договір про надання правової допомоги № 23/03, відповідно до умов якого Адвокат взяв на себе зобов`язання за завданням Клієнта надавати необхідну правову допомогу Клієнту при провадженні, зокрема адміністративних справ в будь-яких судах всіх рівнів, маючи право виступати в якості захисника та/або представника Клієнта.
Відповідно до п. 2 Додатку № 1 до Договору вартість послуг Адвоката з надання правової допомоги за Договором складає 1 050,00 гривень за одну годину із застосуванням коефіцієнту складності, що становить близько 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 1 Додатку № 1 до Договору оплата за надання правової допомоги Адвоката проводиться Клієнтом наступним чином: шляхом оплати 1/2 частини гонорару, визначеної пунктом 14 цього додатку до Договору, виходячи із вартості правової допомоги, визначеної пунктом 2 цього додатку до Договору, за роботу (послуги), що була виконана чи підготовлена до виконання протягом 5 днів після виконання/підготовки, а також шляхом оплати іншої % частини гонорару протягом 1 календарного місяця з моменту набрання законної сили позитивним для Клієнта судовим рішенням у справі № 520/5825/2020 за позовом Клієнта до ГУ ДПС у ХО. При цьому, під позитивним для Клієнта рішенням сторони домовились розуміти рішення про задоволення позову Клієнта.
Відповідно до п. 12 Додатку № 1 до Договору за наслідками його виконання сторони підписують Акт виконаних робіт (наданих послуг).
08.07.2020 року між Клієнтом і Адвокатом був складений Акт виконаних робіт (наданих послуг) за Договором, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг при розгляді справи №520/5825/2020 та підготовці до її розгляду склала 25 200,00 грн., з яких: аналіз актуальної судової практики (8 год. витраченого часу) - 8 400,00 грн., адвокатський запит до ГУ ДПС в Харківській області (2 год. витраченого часу) - 2 100,00 грн., представництво інтересів клієнта в ГУ ДПС в Харківській області з метою отримання відповіді на запит (2 год. витраченого часу) - 2 100,00 грн., складання позовної заяви (8 год. витраченого часу) - 8 400,00 грн., складання відповіді на відзив (1 год. витраченого часу) - 1 050,00 грн., а також участь у судовому засіданні (3 год. витраченого часу) - 3 150,00 грн.
Відповідно умов договору про надання правової допомоги позивачем сплачено 12 600,00 грн. наданих адвокатом ОСОБА_2 адвокатських послуг в межах договору про надання правової допомоги № 23/03 від 23.03.2020 року, що підтверджується роздруківкою квитанції від 09.07.2020 року.
Відповідно до ч. 9ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд прийшов до висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
Дослідивши зміст поданих позивачем документів, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 12 600,00 грн., що фактично понесені позивачем, оскільки заявляючи до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат на правничу допомогу 25 600,00 грн., позивачем не підтверджено фактичної її сплати.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладених у постановах, зокрема, від 16.06.2020 у справі № 420/4682/19, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, від 10.09.2020 у справі № 420/6027/19, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Оскільки на час вирішення судом першої інстанції питання про судові витрати та у строки, встановлені ст. 143 КАС України, позивачем не було надано документального підтвердження оплати гонорару адвоката на суму 25 600,00 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Не спростовують вказаних висновків суду і доводи суб`єкта повноважень, викладені в апеляційній скарзі, що заявлена до відшкодування вартість послуг адвоката є необґрунтованою та неспівмірною із часом, витраченим на надання послуг та обсягом наданих послуг, оскільки вказані твердження скаржника спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, наданими позивачем на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу на суму 12600 грн. та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у зазначеному розмірі.
Відповідно до частин першої, другої та третьоїстатті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року по справі № 520/5825/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  04.12.2020 року