ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/124/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А.,  розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1     на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року в адміністративній справі №160/124/20 (суддя у 1 інстанції Горбаліньский В.В.) за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та  скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.11.2019 року №1364/04-36-52-40-0461.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приписи 266.7.2. п.266.7  ст.  266 Податкового кодексу України, визначено, що податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку мають бути винесені не пізніше 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Таким чином, відповідач мав право винести оскаржуване податкове повідомлення-рішення за 2018 рік до 1 липня 2019 року. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,     неповне з`ясування та недоведеність обставин справи, невідповідність висновків  обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення від 25.11.2019 року за №1364/04-36-52-40-0461, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним особам, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 3 060,58 грн.
Оскаржуване податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу позивача 11.12.2019 року та отримано позивачем 17.12.2019 року, про що останнім зазначається у позовній заяві.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до п.266.7.2  ст.  266 ПК України  податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно з п.266.10  ст.  266 ПК України  податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:
а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом  102.1  статті  102  цього  Кодексу.
Відповідно до п.102.1  ст.  102 ПК України  контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до  статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом  133.4  статті  133  цього  Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
За вказаних обставин, податковий орган вправі в межах строків передбачених пунктом  102.1  статті  102 ПК України, тобто протягом 1095 днів, визначити грошове зобов`язання платнику податків за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».
Порушення строків складання податкового повідомлення-рішення згідно п.  266.7.2  ст.  266 ПК України  призводить до звільнення платника податків від відповідальності, передбаченої  ПК України  лише за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
ПК України  не містить норм, які вказують про звільнення саме від сплати грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» у разі порушення строків складання податкового повідомлення-рішення згідно п.266.7.2  ст.  266 ПК України.
Недотримання строків передбачених п.266.7.2  ст.  266 ПК України  може свідчити лише про недотримання відповідачем процедури їх направлення (вручення), яка не змінює суті спірних рішень та не повинна сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, їх скасування.
Якщо податкове повідомлення-рішення податкового органу прийнято ним у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені  ПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 820/1975/17 та у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі № 808/144/18.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
При цьому, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі позивач жодним чином не обґрунтував протиправність рішення суду першої інстанції, а лише послався на ст. 317 КАС України. 
Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Керуючись статтями    241-245,    250,    315,    316,    321,    322,    327,    329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року в адміністративній справі №160/124/20 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.   

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко