ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2835/20 Справа № 185/1455/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,
         за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ “Страхова компанія “ТАС”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування (а.с.2-4).
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі (а.с. 43-45). 
31 серпня 2018 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, звернувшись з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ “Страхова компанія “ТАС”, ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування (а.с.91-93).
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 05 січня 2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Дніпро в напрямку м. Павлограда на 231 км + 300 м автодороги М-04, при перестроюванні з правої смуги руху у ліву смугу, не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Розмір відновлювального ремонту його автомобіля, без врахування коефіцієнту фізичного зносу, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 010/1/17 від 01 лютого 2017 року складає 91346 грн. 70 коп. Розмір матеріальної шкоди згідно висновку експерта № 61-1/18 від 25 серпня 2018 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 56 477 грн. 23 коп. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС». Страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 39 392 грн. 06 коп. Залишилася невиплаченою сума страхового відшкодування у розмірі 17 403 грн. 17 коп. Крім того, ним були понесені витрати за евакуацію автомобіля з місця ДТП у сумі 600 грн., витрати за послуги експерта автотоварознавця - 1 600 грн. Діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка пов`язана з тим, що він та члени його родини були позбавлені можливості користуватися транспортним засобом для власних потреб, коштів на відновлення автомобіля у нього немає, а відповідач не вчиняє ніяких дій щодо його відновлення. Розмір моральної шкоди він оцінює у 5000 грн. З наведених підстав позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкоду у сумі 17403 грн., моральну шкоду - 5000 грн., а також грошові кошти у сумі 600 грн., сплачені за евакуацію автомобіля з місця ДТП, 1600 грн. за послуги автотоварознавця та судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.
Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 903 грн. 17 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по справі, а саме витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.122-125).
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ “Страхова компанія “ТАС”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування залишено без розгляду (а.с. 214-216).
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить заочне рішення суду від 04 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено, позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.6).
05 січня 2017 року о 17-50 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 231 км + 300 м а/д М-04, при перестроюванні з правої смуги для руху у ліву скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.
Вказані обставини встановлені постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави (а.с.5).
Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до висновку № 61-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження від 25 серпня 2018 року вартість матеріального збитку володільцю автомобіля марки Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом 05 січня 2017 року складає 56 477 грн. 23 коп. (а.с.94-100)
На час скоєння ДТП, 05 січня 2017 року, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8976240, строк дії якого з 02 липня 2016 року по 01 липня 2017 року включно. Ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 100000 грн., без франшизи (а.с.73).
ПрАТ «Страхова група «ТАС» було проведено розрахунок витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом та визначено розмір витрат з урахуванням зносу автомобіля в розмірі 39 074 грн. 06 коп., які були виплачені позивачу (а.с. 32, 66).
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та ухвалюючи заочне рішення у справі, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обгрунтованість, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність відповідача, який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, на що посилався у своїй апеляційній скарзі, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Отже, за змістом зазначеної норми закону саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди.
Позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.6).
05 січня 2017 року о 17-50 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 231 км + 300 м а/д М-04, при перестроюванні з правої смуги для руху у ліву скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.
Вказані обставини встановлені постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави (а.с.5).
Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до висновку № 61-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження від 25 серпня 2018 року вартість матеріального збитку володільцю автомобіля марки Фольксваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом 05 січня 2017 року складає 56 477 грн. 23 коп. (а.с.94-100)
На час скоєння ДТП, 05 січня 2017 року, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8976240, строк дії якого з 02 липня 2016 року по 01 липня 2017 року включно. Ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 100000 грн., без франшизи (а.с.73).
ПрАТ «Страхова група «ТАС» було проведено розрахунок витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом та визначено розмір витрат з урахуванням зносу автомобіля в розмірі 39 074 грн. 06 коп., які були виплачені позивачу (а.с. 32, 66).
Звернувшись до суду із позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 , позивач вказував, що зазначена страхова виплата є недостатньою, оскільки фактичний розмір завданої йому матеріальної шкоди становить 56 477 грн. 23 коп., що встановлено експертним висновком. 
Відповідач ОСОБА_1 не погоджувався із сумою матеріального збитку, яку просив стягнути з нього позивач в результаті ДТП.
В апеляційному суді на розгляд ставилося питання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості спричиненої матеріальної шкоди позивачу в результаті ДТП, однак від учасників справи відповідних клопотань про призначення судової експертизи не надходило.
Таким чином, у справі встановлено, що матеріальна шкода у сумі 17 403 грн. 17 коп., яка є різницею між вартістю матеріального збитку у сумі 56477 грн. 23 коп., встановленого висновком експертного автотоварознавчого дослідження №61-1/18 від 25 серпня 2018 року, та розміром виплаченого страховою компанією страхового відшкодування у розмірі 39 074 грн. 06 коп., підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . 
Щодо позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди слід зазначити, згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у його душевних стражданнях, докладенні додаткових зусиль для поновлення звичного ритму життя, а тому, з урахуванням розумності та співмірності, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 2000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. 
Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у сумі 600 грн., сплачених за евакуацію автомобіля з місця ДТП, та 1600 грн. за послуги автотоварознавця, слід зазначити, що ці вимоги не підлягають задоволенню у зв”язку з їх недоведеністю належними доказами у справі.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог позивача щодо стягнення матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заочне рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
                                         
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   – задовольнити частково.
Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування — скасувати. 
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 903 грн. 17 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. 
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 — відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді