УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 587/1592/18
провадження № 51-5957ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув скаргу, що по суті є касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 28 листопада 2018 року, ухвалений в межах кримінального провадження № 12018200260000255 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецьківки Сумського району Сумської області та жителя цього АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого – останнього разу за вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2015 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі — КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Суть питання
Як убачається з матеріалів, що містяться в провадженні за скаргою, за вироком Сумського районного суду Сумської області від 28 листопада 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 10 липня 2019 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 без змін. 
Засуджений ОСОБА_4 , поза межами строку на касаційне оскарження звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вирок Сумського районного суду Сумської області від 28 листопада 2018 року та застосувати до нього статті 69, 75 КК.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, початок перебігу строку на касаційне оскарження, визначений ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Так, з вироку Сумського районного суду Сумської області від 28 листопада 2018 року вбачається, що засудженому у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_4 була проголошена 10 липня 2019 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для нього було 11 жовтня 2019 року.
Однак, ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, лише 01 грудня 2020 року (згідно з датою підписання касаційної скарги), тобто більш ніж через 1 рік 1 місяць після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Однак засуджений ОСОБА_4 , звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою поза межами строку на касаційне оскарження, не порушив питання про поновлення йому цього строку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження і не порушив питання про поновлення йому цього строку.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                            ОСОБА_3