УХВАЛА
12 жовтня 2020 року
м. Київ
справа №524/8033/19
провадження № 51-1952 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:
головуючого      ОСОБА_1 ,
суддів                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області                    від 16 травня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2020 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку на касаційне оскарження і у своєму клопотанні просить поновити йому пропущений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,  а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжку хворобу або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
Як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень засуджений посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України                від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2» (далі-Постанова) було встановлено карантин на території України, у зв`язку з чим він тривалий час не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи.
Однак ці причини не можуть бути визнані Верховним Судом поважними, оскільки за правилами ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга може бути подана засудженим, який тримається під вартою, протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення апеляційного суду, а не з дня ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. До того ж, вказана Постанова про запровадження карантинних заходів на території України була прийнята майже через два місяці після ухвалення рішення апеляційного суду, і упродовж цього часу засуджений мав можливість ознайомитись зі справою.
Таким чином, поважних причин, які би дійсно знаходились поза межами волевиявлення особи та перешкоджали ОСОБА_4 упродовж визначеного законом строку подати касаційну скаргу на судові рішення в клопотанні засудженим не наведено і таких обставин з матеріалів касаційної скарги колегія суддів не вбачає.
З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід відмовити, а касаційну скаргу з додатками повернути.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив: 
відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 травня 2019 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2020 року щодо нього. 
Касаційну скаргу разом з додатками повернути скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
я
Судді:

 
 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                         ОСОБА_3