ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6822/20 Справа № 183/7961/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна”
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року, -
В С Т А Н О В И В:

19.12.2018 року ТОВ «АІСЕ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості грошових коштів у розмірі 61927 грн., 27 коп. за угодою №179838 від 23.12.2007 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що являється правонаступником всіх прав та обов`язків ПрАТ «АІСЕ Україна», яке в свою чергу, було правонаступником ЗАТ «АІСЕ Україна». 23.12.2007 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 179838 та підписано додатки до неї, які є невід`ємними частинами угоди. Угода укладена в рамках створеної позивачем системи надання послуг «Автоплан», які полягають у формуванні певних груп учасників, яким гарантується придбання автомобіля учасником системи «авто план». Угоду було укладено між сторонами про надання послуг, спрямованих на придбання ОСОБА_1 автомобіля Chevrolet AVEO. 21.09.2011 року ОСОБА_1 , на підставі зазначеної угоди, набув у власність автомобіль марки Chevrolet AVEO, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. Боржник протягом січня 2008 року – лютого 2015 року сплачував щомісячні внески, а починаючи з березня 2015 року повність припинив сплачувати внески, внаслідок чого заборгованість відповідача за угодою складає 43559,89 грн., щомісячні внески за оплату послуг позивача складає 18367,82 грн. З метою забезпечення виконання боржником ОСОБА_1 умов підписаної Угоди, з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 5.07.2011 року було укладено договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати перед кредитором у повному обсязі. Посилаючись на вимоги ст.ст. 629, 903, 611, 554 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у розмірі 61927грн., 27 коп. та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.(а.с. 1-5).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 19 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовлено (а.с.119-123).

В апеляційній скарзі ТОВ “АІСЕ Україна” посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду 1 інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.142-146).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду 1 інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що 23 грудня 2007 між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 укладено угоду №179838, Додатки №1 і №2, згідно з якими кредитор надає боржникові послуги, спрямовані на придбання автомобіля через організацію кредитором систему «Автоплан», а боржник зобов`язується сплачувати передбачені Угодою та Додатками до неї внески.
Статтею 1 Угоди визначено, що її предметом є надання учаснику послуг системи Автоплан, спрямованих на придбання автомобіля. Правила функціонування Автоплану містяться у Додатку №2 до цієї Угоди. У Додатку 1 до даної Угоди визначається який автомобіль буде придбаний Учасником. Терміни, що використовуються в цій угоді, мають значення, визначене в Додатку №2 до Угоди.
У разі невиконання зобов`язань, що випливають з цієї Угоди, сторони несуть відповідальність згідно з Правилами функціонування Автоплану. Учасник заявляє, що отримав усі необхідні коректно викладені пояснення від представника АІСЕ, уважно прочитав та зрозумів Угоду та додатки до неї, що засвідчує своїм підписом (ст.11 Угоди) (а.с. 8)
Відповідно до Додатку №1 до Угоди №179838, який є його невід`ємною частиною, ОСОБА_1 надано право на придбання автомобіля марки «Chevrolet AVEO», вартістю 62050,00 грн. із вступним внеском 3,00 % + ПДВ, що становить 2233,80, грн. Щомісячний цілий чистий внесок у % -1,00; щомісячний внесок в оплату послуг у %+ ПДВ 0,35; щомісячний внесок в оплату страхового платежу у % - 0,065; плата за право на отримання автомобіля у %+ПДВ 3,00. (а.с. 9)
На Асигнаційному акті від 29.06.2011 ОСОБА_1 надано право на отримання автомобіля марки Chevrolet AVEO базової моделі, однак 15.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації ПрАТ «АІСЕ Україна» з проханням надати автомобіль SF 69УЗ ВК (а.с. 18).
15.07.2011 між ЗАТ «АІСЕ Україна» (кредитор) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (співпоручителі) укладено договір поруки, за яким кожен із співпоручителів зобов`язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань, що виникають з Угоди № 179838 від 23.12.2007 року, додатку № 1 від 23.12.2007 року, додатку № 2 від 23.12.2007 року, Додатку № 3 від 29.06.2011 року. Вразі невиконання боржником зобов`язань за Угодою, боржник і кожен із поручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Порукою згідно з цим Договором забезпечено виконання боржником зобов`язань за Угодою, в тому числі виконання обов`язків щомісячно сплачувати передбачені Угодою Повні внески, яка складаються з сум Чистого внеску, ціни послуг та страхового платежу, а також виконання обов`язків сплачувати інші платежі, передбачені Угодою. Строк виконання боржником зобов`язань по сплаті кожного повного внеску настає щомісячно кожного десятого числа місяця. (пункти 2.1, 2.2 Договору поруки) (а.с. 14-15).
24.09.2011 року ОСОБА_1 здійснив реєстрацію транспортного засобу Chevrolet AVEO, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 19).
Відповідно до розрахунку платежів ОСОБА_1 за угодою №179838 вбачається, що за період з 30.12.2007 року по 02.02.2015 року здійснено щомісячні платежі на загальну суму 133290,48 грн. і станом на лютий 2015 року заборгованість становить 61927,71 грн. (а.с. 16,17) При цьому зазначений розрахунок містить вартість ціни авто на момент дати оплати щомісячного внеску, що узгоджується з умовами угоди. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд 1 інстанції, виходив з того, ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, але позивач звернувся з позовом до відповідача, після спливу позовної давності, перебіг якої розпочався з лютого 2015 року, а з позовом до суду позивач звернувся лише в грудні 2018 року, а вимоги до поручителів пред`явлені після припинення поруки. 

Однак із вказаними суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Нормами ст. 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, відповідно до розділу 1 додатку № 2 угоди (ТЕРМІНІНОЛОГІЯ): 
«Графік внесків - зазначена в Додатку №1 загальна кількість щомісячних повних внесків, які забезпечують АІСЕ коштами необхідними для повної оплати Автомобіля, послуг наданих АІСЕ з обслуговування та утримання системи АВТОПЛАН, та Страхового платежу».
«Повний внесок - щомісячний платіж, який складається з суми Чистого внеску, щомісячного Внеску в оплату послуг та щомісячного Внеску в оплату Страхового платежу, і підлягає сплаті Учасником в порядку та строки, визначені цими Правилами».
Додатком №1 до Угоди визначено, що Графік внесків становить 100 (сто) щомісячних платежів (Повних внесків).
Пунктом 5.1 ст.5 Додатку №2 до Угоди передбачено: «Учасник системи щомісяця сплачує відповідні внески за даною Угодою».
Пунктом 5.5 ст.5 Додатку №2 до Угоди передбачено: «Учасник системи має право сплатити Повний внесок протягом десяти днів місяця чи наступного за ним робочого дня, якщо десятий день був не робочий».
Таким чином, оплата ціни автомобіля та вартості послуг позивача розподілені на 100 щомісячних платежів (8,3 років), які ОСОБА_1 повинен сплачувати щомісяця до 10 числа кожного місяця.
Станом на день звернення до суду з позовом, ОСОБА_1 сплатив 83 із 100 щомісячних Повних внесків.
Таким чином, за умови належної щомісячної сплати Повних внесків, ОСОБА_1 мав би сплатити ще 17 щомісячних Повних внесків, тобто кожний несплачений щомісячний платіж: до 10 березня 2015; до 10 квітня 2015 року; до 10 травня 2015 року; до 10 червня 2015 року і.т.д. до повної сплати 100 Повних внесків.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив 17 останніх щомісячних повних внесків, то він допустив порушення зобов`язання (ст. 610 ЦК України), що спричиняє настання для нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що позивач пред`явив позов до ОСОБА_1 після спливу позовної давності, перебіг якої почався в лютому 2015 року, наступного дня після здійснення ОСОБА_1 останнього платежу, і закінчився в лютому 2018 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.
Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
З урахуванням того, що повні внески мали вноситися ОСОБА_1 щомісячно не пізніше 10 числа місяця, а якщо таке число припадало на неробочий день, то не пізніше наступного за ним робочого дня, відповідно початок перебігу позовної давності обраховується по кожному повному внеску окремо, з наступного дня після закінчення строку його сплати.
Таким чином висновок суду про початок перебігу позовної давності для вимог до ОСОБА_1 з лютого 2015 року є неправильним.

Колегія суддів приходить до висновку, що перебіг позовної давності за вимогами про сплату повних внесків за:
березень 2015 року сплинув 11 березня 2018 року;
квітень 2015 року сплинув 11 квітня 2018 року;
травень 2015 року сплинув 11 травня 2018 року;
червень 2015 року сплинув 11 червня 2018 року;
липень 2015 року сплинув 11 липня 2018 року;
серпень 2015 року сплинув 11 серпня 2018 року;
вересень 2015 року сплинув 11 вересня 2018 року; 
жовтень 2015 року сплинув 11 жовтня 2018 року;
листопад 2015 року сплинув 11 листопада 2018 року;
грудень 2015 року сплинув 11 грудня 2018 року. 

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у відзиві просив про застосування позовної давності. 
Позивач пред`явив позов 13 грудня 2018 року (згідно штампу на поштовому конверті), тобто після спливу позовної давності щодо вимог за період з березня по грудень 2015 року, однак поважних причин пропуску цього строку суду не навів.
Враховуючи зазначене до заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 перед позивачем за період з березня по грудень 2015 року слід застосувати позовну давність.

Також колегія суддів зазначає, що порука  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є припиненою повністю по всім зобов`язанням, виходячи з наступного.
15.07.2011 між ЗАТ «АІСЕ Україна» (кредитор) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (співпоручителі) укладено договір поруки, за яким кожен із співпоручителів зобов`язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань, що виникають з Угоди № 179838 від 23.12.2007 року, додатку № 1 від 23.12.2007 року, додатку № 2 від 23.12.2007 року, Додатку № 3 від 29.06.2011 року. Вразі невиконання боржником зобов`язань за Угодою, боржник і кожен із поручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Порукою згідно з цим Договором забезпечено виконання боржником зобов`язань за Угодою, в тому числі виконання обов`язків щомісячно сплачувати передбачені Угодою Повні внески, яка складаються з сум Чистого внеску, ціни послуг та страхового платежу, а також виконання обов`язків сплачувати інші платежі, передбачені Угодою. Строк виконання боржником зобов`язань по сплаті кожного повного внеску настає щомісячно кожного десятого числа місяця. (пункти 2.1, 2.2 Договору поруки).
П.. 4.4 вказаного договору поруки, передбачено, що строк дії до 30.04.2019 року,  тобто позивач звернуся в межах строку із вимогами до поручителів.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідачів  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . на користь позивача підлягає заборгованість яка виникла після 10 січня 2016 року, тобто за останні 7 несплачених повних внески, що становить 25499 грн. 64 коп. (17 936,42 грн.– заборгованість по чистим внескам + 7 563,22 грн. – щомісячні внески на оплату послуг).

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат у розмірі 604,61 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна” – задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу - задовольнити частково. 

Стягнути в солідарному порядку з  ОСОБА_1  (ІПН НОМЕР_2 ),  ОСОБА_2  (ІПН НОМЕР_3 ),  ОСОБА_3  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна” (код ЄДРПОУ 21691356) заборгованість за угодою № 179838 від 23 грудня 2007 року в розмірі 25 499,64 грн. (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень шістдесят чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АІСЕ Україна” (код ЄДРПОУ 21691356) сплачений судовий збір в розмірі 604 грн. 61 коп. з кожного.

В іншій частині позову — відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: