Ухвала
про залишення скарги без руху
2 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 237/3760/18
провадження № 51- 5236 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Донецького апеляційного суду від 31 липня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку у зв`язку з порушеннями норм кримінального процесуального закону, просить скасувати судове рішення та направити справу на новий розгляд, скаргу розглянути з його участю.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 3, 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– судове рішення, що оскаржується;
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Так, засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на вирок апеляційного суду, при цьому вказавши, що цим вироком залишено без змін вирок Дружківського міського суду Донецької області, однак, враховуючи положення п.3 ч.2 ст.427 КПК, не зазначив дату постановлення вказаного судового рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 у скарзі просить відкрити касаційне провадження, скасувати вирок апеляційного суду та направити справу на новий розгляд, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, оскільки ним не зазначено  вимоги в частині призначення нового розгляду у відповідній судовій інстанції, тому засудженому необхідно уточнити свою вимогу в частині скасування  оскаржуваного судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
При вирішенні питання про наявність вказаної положеннями ст. 438 КПК підстави для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Як убачається зі скарги, засуджений ОСОБА_4 хоча й посилається на порушення кримінального процесуального закону судом першої інстанції та органами досудового розслідування, а саме недотримання положень статей 9, 87, 91, 370, 373, 374 КПК, також вказує про те, що апеляційний суд не розглянув кримінальне провадження та залишив вирок Дружківського міського суду без змін, не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо неможливості допиту свідка ОСОБА_5 , щодо неврахування пом`якшуючих покарання обставин, однак при цьому не зазначив належних обґрунтувань про те, в чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, зокрема, які саме норми процесуального закону порушив апеляційний суд при розгляді кримінального провадження і апеляційних скарг, та яким чином наведені у касаційній скарзі порушення та недотримання апеляційним судом норм КПК вплинуло або могло вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судового рішення. 
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як вбачається із скарги, засуджений ОСОБА_4 не надав до скарги копію оскаржуваного ним вироку Донецького апеляційного суду від 31 липня 2020 року, а також  копію вироку Дружківського міського суду Донецької області, тому без наявності копій цих судових рішень, перевірити його доводи у скарзі є неможливим. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Донецького апеляційного суду від 31 липня 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3