Номер провадження: 22-ц/813/8447/20 
Номер справи місцевого суду: 947/23821/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: 

головуючого судді: Драгомерецького М.М.
суддів колегії: Громіка Р.Д., 
Дрішлюка А.І.,
при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року по справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2020 року ОК «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОК «МЖСТ ДОМ» звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. 
Розгляд справи призначено на 15 грудня 2020 року, однак відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року №12, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в м. Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань. 
Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. 
Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.
Від адвоката Доніної Л.А.. що діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з якого вона заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 15 грудня 2020 року. 
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21 серпня 2020 року ОК «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, вважаючи що ним (позивачем) забезпечувалось надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлового будинку АДРЕСА_1 , в тому числі й відповідачу, у якого за період з 31 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року виникла заборгованість, включаючи інфляційні витрати та відсотки, у сумі 9 418,70 гривень. 
Залишаючи вказану позовну заяву без розгляду суд першої інстанції посилався на те, що згідно рішення Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року ОК «МЖСТ Дом» зобов`язано передати ОСББ «Вільямса 59Д» в управління (на баланс) багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ОК «МЖСТ Дом» на цей час не управляє багатоквартирним будинком, у якому мешкає відповідач, та не надав доказів, що не позбавлений цивільної процесуальної дієздатності за цим позовом, тому у нього відсутні правові підстави для звернення до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг.
Однак судова колегія не погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України ). Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.
У цивільному процесуальному законодавстві:
-цивільна процесуальна правоздатність визначена як здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заінтересованої особи, заявника, заінтересованої особи, яку мають усі фізичні і юридичні особи (ст. 46 ЦПК України),
-цивільна процесуальна дієздатність визначена як здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.
Апеляційний суд вважає, що однією з суб`єктивних передумов права на пред`явлення позову є наявність у позивача юридичної заінтересованості.
Юридична заінтересованість означає, що звернутися до суду за судовим захистом права чи інтересу може лише та особа, якій, на її думку, це право належить. Про це, зазначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України.
При цьому, позивач може добросовісно й помилятися в наявності в нього суб`єктивного матеріального права, однак з цієї підстави суд не може залишити позовну заяву без розгляду на підставі п. 1ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а розглянувши справу по суті, і, не встановивши юридичної заінтересованості у справі позивача, суд відмовляє у задоволенні позову.
Враховуючи те, що позивач в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований як юридична особа, матеріали справи не містять дані про те, що ОК «МЖСТ ДОМ» припинило свою діяльність як юридична особа, висновок суду першої інстанції про залишення позову обслуговуючого кооперативу без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є помилковим.
Доводи, які наведені у відзиві на апеляційну скаргу поданого адвокатом Доніною Л.А. в інтересах відповідача ОСОБА_1 , зазначений висновок апеляційного суду не спростовують, проте, у разі їх доведеності при розгляді справи по суті, можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовної заяви ОК «МЖСТ ДОМ».
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та приймаючи до уваги ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28 жовтня 2010 року, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ  у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, формально поставився до передбачених законом вимог, не дотримався принципів «рівності вихідних умов», дотримання балансу сторін при розгляді справи в суді та обґрунтованості судового рішення та передчасно вирішив питання про залишення без розгляду позовної заяви, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» задовольнити, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року скасувати, справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено: 15 грудня 2020 року.
Судді Одеського апеляційного суду:                                          М.М.Драгомерецький  

А.І.Дрішлюк

                                                                                                                   Р.Д.Громік