Постанова
Іменем України                          
                                                                                   
11 листопада 2020 року                               
м. Київ                                                               
 
справа № 300/765/15-ц
провадження № 61-7654св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , 
відповідачі: Синевирська сільська рада, ОСОБА_3 , 
треті особи: реєстраційна служба Міжгірського районного управління юстиції, Міжгірська державна нотаріальна контора,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2020 рокуу складі колегії суддів: Фазикош Г. В., Джуги С. Д., Кожух О. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Синевирської сільської ради, ОСОБА_3 , треті особи: реєстраційна служба Міжгірського районного управління юстиції, Міжгірська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.
Позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди, розташовані у АДРЕСА_1 , в цілому, визнати незаконним та скасувати пункт 39 рішення 14 сесії п`ятого скликання Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 29 червня 2008 року № 5 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки» у частині безоплатної передачі ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 0,07 га в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2009 року серії ЯЄ № 135025, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,07 га в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий № 2122486901:01:011:0008, та скасувати його державну реєстрацію.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від                           18 листопада 2015 року у складі судді Вотьканича В. А. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 29 березня 2017 року залучено до участі у справі  ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 78). 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2020 рокуапеляційну скаргу  ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , задоволено частково.
Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2015 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано пункт 39 рішення 14 сесії п`ятого скликання Синевирської сільської ради Міжгірського району від 29 червня 2008 року № 5 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки» в частині безоплатної передачі ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 0,07 га в АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку.
Визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2009 року серії ЯЄ № 135025, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,07 га в АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий № 2122486901:01:011:0008, та скасовано його державну реєстрацію. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі                                № 300/765/15-ц (провадження № 61-4382св19) касаційну скаргу                       ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишено без змін.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
05 липня 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , подав заяву до Закарпатського апеляційного суду про виправлення описки в постанові Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2020 року, а саме: описку допущено в серії та номері державного акта на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2009 року серія ЯЕ № 435025, де замість номера ЯЕ № 435025 було зазначено ЯЄ № 135025.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2020 року заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , про виправлення описки у постанові Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2020 року задоволено.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2020 року виправлено описку у постанові Закарпатського апеляційного суду від                    17 січня 2019 року та постановлено вважати правильним серію та номер державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 435025 від 01 червня 2009 року.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі     ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С. І.,  посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки в постанові Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2020 року.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
У червні  2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до Синевирської сільської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, просила скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2009 року серії ЯЄ № 135025. У процесі розгляду справи позивач не змінювала предмет позову. Внесення змін до постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2020 року згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2020 року шляхом виправлення описки в серії та номері державного акта з ЯЄ № 135025 на ЯЕ № 435025 є порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме вихід за межі позовних вимог.  
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , у якому він просив залишити ухвалу апеляційного суду без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С. І., задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Звертаючись у липні 2015 році до суду з позовом до Синевирської сільської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, позивач просила  визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2009 року серії ЯЄ № 135025, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,07 га в АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий № 2122486901:01:011:0008, та скасувати його державну реєстрацію.
Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.  До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам, зокрема, роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Виправляючи описку у постанові Закарпатського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано посилався на те, що в зазначеній постанові суду допущено описку в серії та номері державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 435025 від 01 червня 2009 року, де замість номера ЯЕ № 435025 було зазначено ЯЄ № 135025.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович, залишити без задоволення.
Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Г. В. Коломієць 

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк