ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року 
м. Київ
Справа №  924/1212/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К., 
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області
на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 (суддя Танасюк О.Є.)
та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 (головуючий Мельник О.В., судді Грязнов В.В., Розізнана І.В.)
у справі № 924/1212/18
за позовом Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради
до Приватного підприємства "Оптіма".
про стягнення 20 736,30 грн
(у судовому засіданні взяв участь прокурор Костюк О.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Перший заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради звернувся з позовом до приватного підприємства "Оптіма" про стягнення 20 736,30 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати.
2. Позов обґрунтований тим, що 22.08.2012 закінчилася дія договору № 040874200092 від 28.05.2008, на підставі якого Хмельницькою міською радою було надано ПП "Оптіма" в оренду земельну ділянку площею 403 кв. м по вул. Гагаріна, 4 у м. Хмельницькому для обслуговування нежитлового приміщення. Договір оренди сторонами не продовжувався, відповідач не оформив право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою відповідно до вимог законодавства, орендної плати за договором не сплачував, що підтверджується актом від 17.04.2018, складеним представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради за результатами обстеження земельної ділянки. Таким чином, прокурор зазначає, що відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Підставою позову прокурором визначено ст. ст. 1212-1214 ЦК України.
3. У позові підставою представництва інтересів держави в особі Хмельницької міської ради прокурор вказує пасивну поведінку позивача, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлюючи порушення інтересів територіальної громади та маючи відповідні повноваження для їх захисту, впродовж тривалого часу за захистом до суду не звертався. Повідомляє, що міська рада в особі Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, маючи інформацію про небажання землекористувача в добровільному порядку відшкодувати міському бюджету шкоду, звернулася з проханням захисту порушених прав територіальної громади до прокуратури для вжиття заходів представницького характеру.

Короткий зміст судових рішень
4. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019, позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
5. Суди дійшли висновку, що вказані прокурором обставини пасивної поведінки позивача, без відповідних підтверджуючих доказів, не дають підстав для висновку про невиконання чи неналежне виконання Хмельницькою міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій відносно захисту прав територіальної громади. Наведене свідчить про недоведеність наявності підстав до звернення з позовом прокурором, оскільки їх наявність визначається не лише обґрунтованістю у позові інтересів держави, а сукупністю наявності таких інтересів з обґрунтованими (документально підтвердженим) представницькими функціями.
6. Також апеляційним господарським судом встановлено, що Хмельницька міська рада самостійно зверталась до суду з позовом до приватного підприємства "Оптіма" про стягнення 76 312,16 грн збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.03.2014 по 01.03.2017, який було задоволено у повному обсязі рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017 р. у справі №924/720/17. Вказане, за висновками суду апеляційної інстанції, спростовує посилання прокурора про пасивну поведінку позивача, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлюючи порушення інтересів територіальної громади та маючи відповідні повноваження для їх захисту, впродовж тривалого часу за захистом до суду не звертався.
7. Разом з тим, суди зазначили, що відомості про осіб, які користуються земельними ділянками територіальної громади без укладення договорів оренди, надані прокуратурі саме Департаментом архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління земельних ресурсів та земельної реформи листом від 31.08.2018 №2593/02-12, що є підтвердженням здійснення міською радою моніторингу використання земельних ділянок, а також узагальнення здобутих в результаті моніторингу відомостей, що також виключає бездіяльність позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. Прокурор подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 у справі № 924/1212/18, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
9. Скаржник посилається на те, що ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 131-1 Конституції України) та порушенням норм процесуального права (ст. ст. 53, 236 ГПК України).
10. Прокурор зазначає, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що усвідомлюючи порушення інтересів територіальної громади, про що свідчать листи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 24.04.2018, 05.06.2018, 30.07.2018, залишили поза увагою те, що Хмельницька міська рада з серпня 2018 року не зверталась з позовом до суду про захист інтересів територіальної громади міста. Бездіяльність позивача полягає в тому, що, будучи наділеним Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування" повноваженнями щодо захисту інтересів територіальної громади, в тому числі у судовому порядку, позивач до суду так і не звернувся. Отже, саме така "пасивна поведінка" Хмельницької міської ради, яка достеменно знала про порушення своїх прав і не вживала жодних дій для їх поновлення, спонукала прокурора до захисту держави у судовому порядку.

Позиція інших учасників справи
11. Учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. 28.05.2008 між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та приватним підприємством "Оптіма" (орендар) укладено договір оренди землі №040874200092, згідно з п.1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення тринадцятої сесії міської ради від 22.08.2007 № 23 під обслуговування нежитлових приміщень, яка знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Гагаріна, 4.
13. Дія даного договору закінчилась 22.08.2012 у відповідності до п.8 договору.
14. Договір оренди сторонами не продовжувався, право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою приватне підприємство не оформило, хоча продовжує використовувати для обслуговування власного об`єкту нерухомого майна, що підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 17.04.2018, складеним представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради за результатами обстеження земельної ділянки по вул. Гагаріна, 4.
15. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 567 від 26.07.2018 затверджено Акт визначення розміру збитків, заподіяних приватним підприємством "Оптіма" внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів площею 403 кв. м по вул. Гагаріна, 4.
16. Згідно з актом № 7 від 21.06.2018 внаслідок використання земельної ділянки без належних правових підстав, підприємство безпідставно зберегло у себе кошти у вигляді несплаченої власнику землі - Хмельницькій міській раді орендної плати в сумі 20 736,30 грн за період з 01.03.2017 по 01.06.2018.
17. Листом № 2232/02-15 від 30.07.2018 надіслано на адресу приватного підприємства "Оптіма" вказаний акт та рішення виконавчого комітету з пропозицією добровільно відшкодувати збитки, завдані Хмельницькій міській раді внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 20 736,30 грн.
18. Однак, відповідачем у добровільному порядку вказані кошти, як безпідставно збережені у розмірі несплаченої орендної плати, сплачено не було.
19. 31.08.2018 Хмельницька міська рада повідомила Хмельницьку місцеву прокуратуру про затвердження Актів визначення розміру збитків землекористувачам, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів та з метою звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради щодо примусового відшкодування завданих збитків, надала належним чином завірені копії документів щодо осіб, які завдали шкоду, в т.ч. і щодо приватного підприємства "Оптіма".
20. У відповідь на лист від 11.12.2018, з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, Хмельницька міська рада надала прокуратурі інформацію про розміри безпідставно збережених коштів орендної плати, які мали бути сплачені міській раді за користування земельними ділянками, зокрема, ПП "Оптіма" в розмірі 20 736,30 грн, внаслідок використання земельної ділянки по вул. Гагаріна, 4, площею 403 кв. м за період з 01.03.2017 по 01.06.2018.
21. 21.12.2018 прокуратура листом № 82-162-188 повідомила позивача про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі Хмельницької міської ради шляхом подання позову до ПП "Оптіма" про стягнення безпідставно з-бережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 20 736,30 грн за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
22. Враховуючи викладене, 22.12.2018 Перший заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури, посилаючись на порушення інтересів держави, яка надала органам місцевого самоврядування право розпоряджатися землями територіальних громад в порядку та спосіб, які передбачені Земельним кодексом України, звернувся із позовом до суду.
23. Звертаючись до суду з вказаним позовом прокурор вказав, що дане звернення спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - оплатності користування землею комунальної власності та надходженні орендної плати до місцевого бюджету.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
24. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон України від 15.01.2020 № 460-IX).
25. Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
26. Оскільки касаційну скаргу подано до набрання чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, касаційний розгляд здійснюється відповідно до положень ГПК України у редакції, яка була чинною до 08.02.2020.

Щодо суті касаційної скарги
27. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
28. Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
29. Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
30. Відповідно до абзаців 1 - 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
31. Одночасно згідно з положеннями частин 3 - 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
32. Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
33. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
34. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
35. Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
36. Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).
37. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:
"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".
38. Разом з тим, враховуючи статус Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, та беручи до уваги, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (стаття 36 та частина шоста статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), Суд також бере до уваги висловлені у постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 924/1200/18, від 22.10.2019 у справі № 924/1201/18 та від 27.08.2020 у справі №924/1213/18 правові висновки щодо відсутності підстав для звернення прокурора із позовом у спорах, що виникли в аналогічних правовідносинах.
39. Враховуючи наведене, колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій і зазначає, що матеріали цієї справи не містять належних і допустимих доказів того, що Позивач не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави, а сама по собі обставина незвернення Хмельницької міської ради з позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання нею функцій із захисту інтересів держави.
40. Разом з тим, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на листи, адресовані Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 24.04.2018, 05.06.2018, 30.07.2018, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 924/1213/18.
41. Наведене свідчить про недоведеність наявності підстав до звернення з позовом прокурором, оскільки їх наявність визначається не лише обґрунтованістю у позові інтересів держави, а сукупністю наявності таких інтересів з обґрунтованими (документально підтвердженим) представницькими функціями. Скаржник зазначених висновків не спростував.
42. Таким чином, за встановлених обставин цієї справи позов заступника прокурора Рівненської області правильно залишений судами попередніх інстанцій без розгляду, але з неправильної підстави.
43. Велика Палата Верховного Суду, з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень Господарського процесуального кодексу України у справах за позовами прокурорів, у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. Тому в таких випадках виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).
44. Таким чином, господарський суд, встановивши після відкриття провадження у справі відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави мав залишити позов без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.
45. Місцевий та апеляційний господарські суди, залишаючи позов без розгляду послались на пункт 1 частини 1 статті 226 ГПК України, проте, неправильне визначення судами попередніх інстанцій підстави для залишення позову прокурора без розгляду не призвело до прийняття неправильного рішення, а тому таке процесуальне порушення не має наслідком скасування оскаржуваних рішень. Слід також зауважити на приписи частини 2 статті 309 ГПК України, якими чітко визначено, що не може бути скасоване правильне по суті законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
46. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
47. Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
48. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення у справі.
49. За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу місцевого і постанову апеляційного господарських суду - без змін.

Розподіл судових витрат
50. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Cуд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 у справі №   924/1212/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька

                                                                                          С. К. Могил