ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3478/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Богатиря К.В., Бєляновського В.В. 

секретар судового засідання Чеголя Є.О. 
за участю представників сторін:
від ПрАТ «Дунайсудноремонт» - адвокат Селіванов С.А., довіреність № б/н, від 25.09.2019;  
від ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» - адвокат Промах А.В., ордер серії ОД  № 668509 від 19.10.2020  

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство»
на рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 
у справі № 916/3478/19
за позовом Приватного акціонерного товариства «Дунайсудноремонт»
до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» 
про стягнення 1   521  760,66 грн., 

суддя суду першої інстанції: Желєзна С.П.
час та місце винесення ухвали: 15:27:09 м. Одеса, Господарський суд Одеської області 
повний текст рішення складено 19.02.2020.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Дунайсудноремонт» звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1  521  760,66 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 1  463  514,86 грн., пені у розмірі 53  239,68 грн., 3% річних у розмірі 5  006,12 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 в частині своєчасної та повної оплати вартості виконаних позивачем робіт.  
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» на користь Приватного акціонерного товариства «Дунайсудноремонт» суму основного боргу у розмірі 1  463   514,86 грн., пеню у розмірі 53   239,68 грн., 3% річних у розмірі 5   006,12 грн., судовий збір у розмірі 22826,41 грн. 
Місцевим господарським судом встановлено, що в порушення прийнятих на себе за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 зобов`язань, ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» не було здійснено остаточної оплати вартості виконаних позивачем робіт після підписання сторонами акту виконаних робіт та акту приймання судна «Загорск» із ремонту. Крім того, відповідачем не було оплачено витрат позивача, пов`язаних з перебуванням судна на заводі Виконавця, розмір яких визначений у підписаному між сторонами по справі акті №190 від 11.10.2019. 
Крім того, судом зазначено, що акт приймання судна «Загорск» із ремонту був підписаний між сторонами 30.09.2019р., будь-яких зауважень або претензій щодо неповноти, неточності або відсутності визначених умовами договору документів від ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» до ПрАТ «Дунайсудноремонт» не надходило, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про виконання ПрАТ «Дунайсудноремонт» своїх зобов`язань за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 в частині передання відповідачеві належним чином оформленого рахунку №138 від 30.09.2019. Факт передачі відповідачеві вказаного рахунку разом із актом приймання судна з ремонту підтверджується, в тому числі, заявою свідка від 24.12.2019, складеною Бузань Артемом Вікторовичем як працівником позивача, якому відповідно до виданої ПрАТ «Дунайсудноремонт» довіреності надано право представляти інтереси товариства у суді. 
Господарським судом не прийнято доводи ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» щодо не передання позивачем оригіналу рахунку №146 від 11.10.2019, оскільки умовами п. п. 2.1.2 договору на виконання ремонтних робіт  №380 ТС від 19.06.2019 передбачено обов`язок замовника окремо оплатити виставлений виконавцем рахунок на оплату додаткових витрат. При цьому, умовами договору не передбачено обов`язку виконавця надати докази вручення замовнику рахунку для оплати. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої скаржник просить, зокрема скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 по справі № 916/3478/19. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що пунктом 2.2. Договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 чітко встановлено, що остаточний розрахунок за вирахуванням сплачених Замовником платежів протягом З (трьох) банківських днів з дня отриманням Замовником від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку та за умови наявності підписаних Сторонами Актів здачі приймання наданих Послуг, Виконавчої ремонтної відомості (які видаються Замовнику в день підписання Акту приймання Судна з ремонту). Тобто цім пунктом передбачені конкретні умови остаточного розрахунку за договором.
Відповідач підписав акт прийому судна з ремонту, але отримав оригінал рахунку тільки у грудні 2019 року, отже за твердженням скаржника на час подання ПрАТ «Дунайсудноремонт» позову до господарського суду Одеської області позивач не довів факт порушення його прав.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.
13.04.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПрАТ «Дунайсудноремонт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить суд відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.
Позивач зазначає, що відповідач листом від 05.11.2019 № ЮС- 778 визнав отримання рахунків на оплату №138 від 30.09.2019, №146 від 11.10.2019 та настання своїх зобов`язань по договору№380 ТС від 19.06.2019, щодо оплати вартості ремонту у розмірі 1 450 185,28 грн., послуг з передачі електроенергії в розмірі 13 329,58 грн. та настання прострочення виконання цих зобов`язань.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 поновлено Приватному акціонерному товариству «Українське дунайське пароплавство» процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 у справі № 916/3478/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 у справі №  916/3478/19.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 призначено справу № 916/3478/19 до розгляду на 23.06.2020 о 12:00 год.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бєляновського В.В. з 22.06.2020 – 30.07.2020, судове засідання 23.06.2020 у справі № 916/3478/19 не відбулось. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 призначено справу № 916/3478/19 до розгляду на 20.10.2020 о 10.00 год.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції та просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 у справі №916/3575/19. Прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарзі з підстав викладених у відзиві та надав пояснення на обґрунтування свої позиції.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанцією. 
19.06.2019 між ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» (Замовник) та ПрАТ «Дунайсудноремонт» (Виконавець) було укладено договір на виконання ремонтних робіт №380 ТС, відповідно до п. 1.1 якого Замовник передає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт по ремонту т/х «Загорск» (надалі-судно) на території заводу Виконавця. Виконавець зобов`язується виконати ремонт своїми силами, матеріалами і засобами в повному обсязі і відповідно до ремонтної відомості, яка є додатком № 1 до цього договору. Замовник зобов`язується подати судно на завод Виконавця в строки, узгоджені сторонами, прийняти та оплатити роботу, виконану Виконавцем згідно з цим договором і, у разі виявлення допущених у роботі відхилень від договору або невідповідностей, заявити про них Виконавцю.
Відповідно до п. п. 1.3.1, 1.4.2, 1.4.3  договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 ремонт судна виконується відповідно до технічної документації і в обсязі, зазначеному в ремонтній відомості. Приймання судна в ремонт оформляється актом приймання судна в ремонт і дата цього акту вважається датою початку робіт. Датою закінчення ремонту судна вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання виконаних робіт і акту виходу судна з ремонту.
Згідно з п. 2.1.1 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 вартість ремонту становить 2 748 800,60 грн., в тому числі ПДВ - 458 133,43 грн. Вартість ремонту визначається відповідно до попередньої ремонтної відомості. В ціну вартості робіт включаються також: а) витрати, пов`язані з перебуванням судна на заводі Виконавця, буксируванням, докування суден, приймально-здавальними випробуваннями, включаючи інші витрати і збори; б)          витрати, пов`язані із забезпеченням збереження  судна, отриманням експортної чи іншої ліцензії та прийманням судна Регістром судноплавства України. Витрати зі спостереження Регістром судноплавства України  за ремонтом суден, а також пов`язані з видачею документів, несе Замовник.
Положеннями п. 2.1.2 договору на виконання ремонтних робіт  №380 ТС від 19.06.2019 визначено, що витрати, пов`язані з перебуванням судна на заводі Виконавця (вартість електроенергії, води, інші витрати в разі їх виникнення, не пов`язані з виконанням ремонтних робіт) оплачуються Замовником окремо згідно з виставленими рахунками Виконавця.
Умовами п. 2.2 договору на виконання ремонтних робіт  №380 ТС від 19.06.2019 передбачено, що порядок розрахунків здійснюється Замовником в наступному порядку: 50 відсотків від ціни договору у розмірі 1 374 400,30 грн. з ПДВ при постановці  судна у ремонт протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку, але не раніше ніж за місяць до узгодженої запланованої дати постановки судна в ремонт (запланована дата постановки судна в ремонт узгоджується сторонами); остаточний розрахунок за вирахуванням сплачених Замовником платежів протягом З (трьох) банківських днів з дня отриманням Замовником від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку та за умови наявності підписаних сторонами актів здачі приймання наданих послуг, виконавчої ремонтної відомості (які видаються Замовнику в день підписання акту приймання судна з ремонту). Виконавець надає належним чином оформлені наступні документи: рахунки Виконавця, акт приймання судна в ремонт, акт приймання виконаних робіт, акт приймання судна з ремон   ту, виконавчу ремонту відомість із зазначенням ціни по кожній позиції, акти дефектацій, карти вимірів, акти ВТК по виконаним роботам.
Відповідно до п. 2.3.3 договору на виконання ремонтних робіт  №380 ТС від 19.06.2019 у разі порушення терміну остаточного розрахунку за цим договором Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України  від суми остаточної  заборгованості за кожен день прострочення в оплаті, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Згідно з п. 3.2 договору на виконання ремонтних робіт  №380 ТС від 19.06.2019 після виконання всього комплексу ремонтних робіт по судну, виконання всіх необхідних випробувань і усунення виявлених в ході випробувань дефектів і недоліків, оформляється акт приймання виконаних робіт. 
Положеннями п. 8.1 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 передбачено, що термін дії цього договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку - до повного виконання всіх умов договору.
19.06.2019 між сторонами по справі було підписано акт приймання судна «Загорск» в ремонт №001, відповідно до якого відповідачем було передано позивачеві зазначене судно в ремонт. 
20.06.2019 ПрАТ «Дунайсудноремонт» на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №380 ТС від 19.06.2019р.,  було виставлено відповідачеві рахунок №84  на суму 1   374   400,30 грн. (передоплата за ремонт судна «Загорск»).  На підставі платіжного доручення №3042 від 16.07.2019 відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 500   000,00 грн. Крім того, на підставі платіжного доручення №LGF47 від 01.08.2019 відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 874  400,30 грн. 
20.08.2019 між ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» та ПрАТ «Дунайсудноремонт» було укладено додаткову угоду №1 до договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019, відповідно до умом якої сторони дійшли згоди встановити строк виконання ремонтних робіт у кількості 90 календарних днів від дати початку ремонту. 
30.09.2019 між ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» та ПрАТ «Дунайсудноремонт» було підписано акт виконаних робіт №003, з якого вбачається, що Замовником були прийняті виконанні Виконавцем роботи щодо ремонту судна відповідно до умов договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019; остаточна вартість виконаних робіт відповідно до підписаного між сторонами по справі акту складає 2  824  585,58 грн. Крім того, між сторонами по справі було підписано виконавчу відомість до договору №380 ТС від 19.06.2019.
30.09.2019 між сторонами по справі також було підписано акт приймання судна «Загорск» із ремонту №002 про прийняття Замовником виконаних Виконавцем робіт щодо ремонту судна за умовами договору №380 ТС від 19.06.2019.
30.09.2019 ПрАТ «Дунайсудноремонт» у зв`язку з виконанням робіт за договором №380 ТС від 19.06.2019 було виставлено відповідачеві рахунок №84 на суму 1   450   185,28 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2019 між сторонами по справі було підписано акт наданих послуг №190 на суму 13  329,58 грн. до договору №380 ТС від 19.06.2019 в частині передачі позивачем електричної енергії на судно, вартість якої відповідно до умов договору оплачується окремо. 
11.10.2019 ПрАТ «Дунайсудноремонт» у зв`язку з виконанням робіт за договором №380 ТС від 19.06.2019 та підписанням акту №190 від 11.10.2019 було виставлено відповідачеві рахунок №146 на суму 13  329,58 грн. 
Листом №ЮС-778 від 05.11.2019 ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» у відповідь на претензію позивача №740 від 22.10.2019 повідомило про відсутність підстав для сплати суми основного боргу у розмірі 1  463  514,86 грн. за договором №380 ТС від 19.06.2019, у зв`язку з ненаданням позивачем рахунків на оплату. При цьому, відповідачем було повідомлено про згоду із розміром заборгованості за умовами договору №380 ТС від 19.06.2019.
Господарський суд зауважує, що лист №ЮС-778 від 05.11.2019 складений відповідачем у зв`язку з надходженням претензії позивача №740 від 22.10.2019. Проте, вказана претензія не була додана позивачем до позовної заяви. 
05.12.2019 ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» звернулось до ПрАТ  «Дунайсудноремонт» із листом №ЧМ/406, відповідно якого відповідач, посилаючись на фінансові труднощі, повідомив позивача про неможливість своєчасної оплати рахунків, пред`явлених позивачем згідно умов укладених договорів на ремонт, зокрема, судна «Загорск». При цьому, відповідачем було запропоновано погодити графік погашення заборгованості  за виставленими  позивачем рахунками на загальну суму 3  852  999,42 грн. шляхом сплати заборгованості протягом періоду з грудня 2019р. по липень 2020р. 
ПрАТ «Дунайсудноремонт» було подано до суду заяву свідка від 24.12.2019, складену ОСОБА_1 – працівником ПрАТ «Дунайсудноремонт», на підтвердження факту передання відповідачеві оригіналу рахунку на оплату №138 від 30.09.2019 разом із актом виконаних робіт, виконавчою ремонтною відомістю та актом приймання судна з ремонту. 
Крім того, на підтвердження факту отримання відповідачем оригіналів рахунку №138 від 30.09.2019 та рахунку №146 від 11.10.2019 ПрАТ «Дунайсудноремонт» було надано суду лист №838 від 25.12.2019, а також докази надсилання вказаного листа та рахунків на адресу відповідача.
Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ПрАТ «Українське дунайське пароплавство», позивачем наголошено, що у порушення  умов договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 відповідачем так і не було здійснено оплати виконаних позивачем робіт, а також не відшкодовано вартість витраченої позивачем електричної енергії, у зв`язку з чим ПрАТ «Дунайсудноремонт» звернулось до господарського суду з метою захисту порушених прав. 
Позиція Південно – західного апеляційного господарського суду.
Правовідносини між Приватним акціонерним товариством «Українське дунайське пароплавство» та Приватним акціонерним товариством «Дунайсудноремонт» виникли на підставі укладеного між ними 19 червня 2019 року Договору №380 ТС на виконання ремонтних робіт.
Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Так, Договір від 19 червня 2019 року №380 ТС за своєю правовою природою є змішаним, поєднуючи ознаки договору про надання послуг і договору підряду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу  України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Положеннями ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу  України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Згідно із статтями 901 і 903 названого Кодексу за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 610, 612 ЦК України   встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Проте, в порушення прийнятих на себе за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 зобов`язань ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» не було здійснено остаточної оплати вартості виконаних позивачем робіт після підписання сторонами акту виконаних робіт та акту приймання судна «Загорск» із ремонту. Крім того, відповідачем не було оплачено витрат позивача, пов`язаних з перебуванням судна на заводі Виконавця, розмір яких визначений у підписаному між сторонами по справі акті  №190 від 11.10.2019.           Таким чином, господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «Дунайсудноремонт» до ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1  463  514,86 грн., яка складається із вартості робіт за договором у сумі 1   450   185,28 грн. та витрат позивача на електричну енергію у розмірі 13   329,58 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості виконаних підрядних робіт за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України,  було нараховано до сплати три  відсотки  річних  у розмірі 5   006,12 грн., які були нараховані позивачем на суму основного бору у розмірі 1   450   185,28 грн. протягом періоду з 05.10.2019р. по 16.11.2019р. 
Так, колегія суддів погоджується з розрахунком позивача про нарахування трьох відсотків річних, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги ПрАТ «Дунайсудноремонт» до ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» про стягнення на користь позивача трьох відсотків річних у розмірі 5   006,12 грн.
Відповідно до умов  п. 2.3.3 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019, ПрАТ «Дунайсудноремонт» було нараховано відповідачу до сплати пеню у загальному розмірі 53   239,68 грн., яка була нарахована позивачем на суму основного бору у розмірі 1   450   185,28 грн. протягом періоду з 05.10.2019 по 16.11.2019. 
Відповідно до ч. 1 ст.   549, п. 3 ч. 1 ст.   611 ЦК України   у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки – грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною    ст. ст.     547, 548 ЦК України встановлено,    що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Здійснений позивачем розрахунок пені є також арифметично вірним, у зав`язку з чим пеня у розмірі 53   239,68 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «Дунайсудноремонт».
Таким чином, позов приватного акціонерного товариства «Дунайсудноремонт» до приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» правомірно задоволено судом першої інстанції шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 1   463   514,86 грн., пені у розмірі 53   239,68 грн., трьох відсотків річних у розмірі 5   006,12 грн.   
Відхилення аргументів апеляційної скарги.
Основним доводом, викладеним у апеляційній скарзі, є те, що відповідач підписав акт прийому судна з ремонту, але отримав оригінал рахунку тільки у грудні 2019 року, отже за твердженням скаржника на час подання ПрАТ «Дунайсудноремонт» позову до господарського суду Одеської області позивач не довів факт порушення його прав, оскільки підставою для оплати виконаних позивачем робіт є виставлений останнім рахунок на оплату. 
Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Положеннями цивільного законодавства визначено, що замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, обов`язок замовника здійснити оплату є абсолютним та не залежить від настання будь-яких інших обставин, окрім факту приймання роботи від підрядника.  
Так, умовами п. 2.2 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019 передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється Замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отриманням Замовником від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку та за умови наявності підписаних сторонами актів здачі приймання наданих послуг, виконавчої ремонтної відомості (які видаються Замовнику в день підписання акту приймання судна з ремонту). 
Як встановлено колегією суддів, відповідач 30.09.2019 підписав акт виконаних робіт №003 від 30.09.2019 на загальну суму 2 824 585,58 грн., виконавчу ремонтну відомість т/х «Загорск» та акт приймання судна із ремонту №002 від 30.09.2019, зауважень щодо виконаних робіт не було, отже саме на підставі зазначених Актів виконаних робіт проводяться розрахунки між сторонами.    
Колегія суддів також зазначає, що рахунок на оплату послуг є документом, який передбачає виставлення визначених сум до оплати покупцем за товари, які поставляються (фактично поставлені) або послуги, що надаються (фактично надані) та банківські реквізити, на які проводиться оплата. Рахунок на оплату товару не фіксує факт надання та отримання товарів, виконаних робіт або наданих послуг, оскільки не є первинним документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».    
За умови прийняття наданих послуг та наявності договірного врегулювання розміру, строку і порядку платежу, колегія суддів вважає, що відсутність рахунку на оплату товару не є тією обставиною, за якої існує неможливість виконання боржником свого обов`язку та не звільняє замовника від оплати вартості наданих послуг, які фактично виконано позивачем та прийнято відповідачем.
Колегія суддів зазначає, рахунок на оплату є лише документом, що містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України, оскільки не є обумовленою стороною обставиною щодо якої невідомо настане вона чи ні, та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України.
Таким чином, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість наданих позивачем послуг та не є обставиною, з якою пов`язаний строк остаточної оплати за Договором.
Крім того, в матеріалах справи наявна копія листа ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» від 05.11.2019 № ЮС-778 «Відповідь на претензію за вих. №740 від 22.10.2019 року». Дана претензія на яку надає відповідь Відповідач подавалась Позивачем в зв`язку з невиконанням Відповідачем умов договору №380 ТС від 19.06.2019. ..
В відповіді на дану претензію Відповідач зазначив, що: «З сумою основного боргу по Договору у розмірі 1 450 185,28 грн. (за ремонт) та 13 329,58 грн. (за послуги з передачі електроенергіі) відповідач згоден. 
Наведене дозволяє дійти висновку, що відповідач листом від 05.11.2019 № ЮС- 778 визнав отримання рахунків на оплату №138 від 30.09.2019, №146 від 11.10.2019 та настання своїх зобов`язань по договору№380 ТС від 19.06.2019, щодо оплати вартості ремонту у розмірі 1 450 185,28 грн., послуг з передачі електроенергії в розмірі 13 329,58 грн. та настання прострочення виконання цих зобов`язань.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, факт передачі відповідачеві вказаного рахунку разом із актом приймання судна з ремонту підтверджується, в тому числі, заявою свідка від 24.12.2019, складеною ОСОБА_1 як працівником позивача, якому відповідно до виданої ПрАТ «Дунайсудноремонт» довіреності надано право представляти інтереси товариства у суді. 
Колегія суддів також зазначає, що в договорі №380 ТС від 19.06.2019 не передбачено обов`язку ПрАТ «Дунайсудноремонт» здійснити вручення або відправлення рахунку, а лише вказано про здійснення відповідачем оплати на підставі виставленого рахунку.
Таким чином, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Висновки апеляційного господарського суду:
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційних скарг на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2020 у справі №  916/3478/19 - залишити  без змін.
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» - залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 22.10.2020.

Головуючий суддя                                                                       Філінюк І.Г.

Суддя                                                                                                     Бєляновський В.В.                                        

Суддя                                                                                          Богатир К.В.