ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11638/19                                                                              
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді            Ключковича В.Ю.,
суддів          Парінова А.Б.,                 
                                                                                                            Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про скасування податкової вимоги, - 

                                               В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату недоїмки (боргу) від 10.05.2019 №Ф-271220-17.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату недоїмки (боргу) від 10.05.2019 №Ф-271220-17.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишено без задоволення; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року залишено без змін.
26.10.2020 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій позивач просить ухвалити додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5600 грн.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови та часткового задоволення такої заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказував, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 5600 грн. 
Колегією суддів встановлено, що під час прийняття судового рішення у даній справі за результатом розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року, Шостим апеляційним адміністративним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а відтак, колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення додаткової постанови.
Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч.1-5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Так, за заявою позивача стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві підлягають втрати на правничу допомогу у розмірі 5600 грн., що, згідно доданого до заяви акту №1 здачі-приймання фактично наданих правових послуг від 16.10.2020 до договору про надання правової допомоги від 15.03.2019 складається з:
- підготовки відзиву на апеляційну скаргу та аналіз судової практики з аналогічних питань (2 год. 30 хв., 3500 грн.);
- формування пакету документів та копій документів необхідних для подачі відзиву до суду апеляційної інстанції, формування пакетів документів для сторін, які беруть участь у справі та засвідчення їх належним чином (1 год. 00 хв., 1400 грн.);
- направлення копії позовної заяви з додатками для відповідача та для Шостого апеляційного адміністративного суду  (0 год. 30 хв., 700 грн.).
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивачу у суді апеляційної інстанції надавалася правнича допомога адвокатом Москалюк Т.В., на підтвердження чого позивачем надано копію договору про надання правової (адвокатської) допомоги № 7 від 15.03.2019 (а.с.228,т.1),  ордер серії КВ №820843 від 25.09.2020 (а.с.227, т.1), додаткову угоду №1 від 24.09.2020 до договору про надання правової допомоги від 15.03.2019, акт №1 здачі-приймання фактично наданих правових послуг від 16.10.2020 до договору про надання правової допомоги від 15.03.2019, квитанцію №4133 від 19.10.2020 та квитанцію №4967 від 20.10.2020.
При цьому, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу є неспівмірним та підлягає зменшенню, виходячи з такого.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 та додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача, оскільки надання таких послуг як: формування пакету документів та копій документів необхідних для подачі відзиву до суду апеляційної інстанції, формування пакетів документів для сторін, які беруть участь у справі та засвідчення їх належним чином (1 год. 00 хв., 1400 грн.) не є послугами щодо правової допомоги позивачу та є технічним забезпеченням необхідним для оформлення та направлення до суду відзиву.
Також, безпідставним є включення до загальної суми наданих послуг - послуги щодо направлення копії позовної заяви з додатками для відповідача та для Шостого апеляційного адміністративного суду  (0 год. 30 хв., 700 грн.), оскільки копія позовної заяви була у розпорядженні відповідача, та така була направлена під час розгляду справи  в суді першої інстанції.
Крім того, колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача в частині підготовки відзиву на апеляційну скаргу та аналіз судової практики з аналогічних питань (2 год. 30 хв., 3500 грн.), оскільки підготовка відзиву, який складається сукупно з 4х аркушів, та містить доводи, які викладені в позовній заяві, вочевидь не вимагала від адвоката витрат часу у такому обсязі, як зазначено в акті №1 здачі-приймання фактично наданих правових послуг від 16.10.2020.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом та значимості таких дій у справі, колегія суддів приходить висновку, що заявлена позивачем сума у розмірі 1500 грн. (з урахуванням наведених вище висновків суду) співмірною зі складністю справи, з обсягом виконаних (наданих) адвокатом робіт (наданих послуг), з витраченим на виконання відповідних робіт часом і з ціною позову.
Отже, проаналізувавши розрахунок та надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви щодо розподілу судових витрат на правову допомогу частково, в сумі 1500, 00 грн. за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, а в іншій частині така заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 139, 143, 243, 252, 322, 328, 329 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови про розподіл судових витрат задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову у справі №640/11638/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про скасування податкової вимоги.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 43141267) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                              В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                         А. Б. Парінов

                                                                                                        О. О. Беспалов