П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 814/1254/18	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Семенюка Г.В.,
                                 – Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року про відмову у встановленні судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення, - 
В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення. 
Рішенням Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не включення для опрацювання під час перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В решті позовних вимог відмовлено.
В подальшому, ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 08 жовтня 2018 року, внесено виправлення у пункти другий та третій резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі № 814/1254/18, замінивши помилково зазначені по батькові позивача " ОСОБА_3 " на вірні - " ОСОБА_4 ".
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 14 листопада 2018 року роз`яснено зміст рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18, зазначивши, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 29.12.2017 р. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбачає безумовну виплату нарахованих сум пенсії з 29.12.2017 року.
21.08.2020 року позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення. В обґрунтування вказаної заяви позивачем було зазначено, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18 відповідачем виконано не було, що зумовлює необхідність встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 21 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому просить суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю та ухвалити нове рішення, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича від 13.05.2020 року ВП №62064499 відкрито виконавче провадження по виконавчому листу у справі №814/1254/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 03.09.2018 року. Водночас, апелянт вказує, що на даний час рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18 боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області не виконано, що зумовлює необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Представником відповідача надано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу ґрунтуються на тому, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18 виконане відповідачем. При цьому представник відповідача вказує, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі, при цьому вказані процесуальні дії пов`язані з наявністю передумов, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що судове рішення по справі виконується в порядку Закону України «Про виконавче провадження» який передбачає всі інструменти для ефективного стимулювання боржника до виконання рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його зробленим із порушенням вимог процесуального права з огляду на наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із частинами першою та другою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не включення для опрацювання під час перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
В подальшому, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича від 13.05.2020 року ВП №62064499 відкрито виконавче провадження по виконавчому листу у справі №814/1254/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 03.09.2018 року.
Водночас, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що враховуючи, що судове рішення по справі виконується в порядку Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України, оскільки згідно ч.2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. При цьому сторона по справі, на користь якої ухвалено рішення суду, має право, а не зобов`язана звертатись до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду. Водночас, сторона також має право звернутись до суду, який ухвалив рішення по справі для встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений ст. 382 КАС України, що на переконання колегії суддів є альтернативним способом забезпечення виконання рішень суду. Жодними нормами процесуального законодавства не встановлено обмежень для встановлення судового контролю в порядку ст. ст. 382 КАС України у разі наявності відкритого виконавчого провадження.
У цьому контексті колегія суддів наголошує, що навіть здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у порядку, встановленому статтею 287 КАС України, не перешкоджає його здійсненню відповідно до статті 382 цього кодексу, оскільки такі процесуальні дії не є взаємовиключними. При цьому стаття 382 КАС України орієнтована на перевірку того, як виконує судове рішення суб`єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалене це рішення.
Щодо доводів представника відповідача, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18 виконане відповідачем, вказане питання судом першої інстанції не було досліджено, як і не надана оцінка відкритому виконавчому провадженню ВП №62064499. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що оцінка доводам відповідача, що судове рішення було виконане шляхом виплати різниці пенсії з 29.12.2017 року по 31.12.2017 року у розмірі 60,66 грн., повинна бути надана судом за результатами розгляду звіту суб`єкта владних повноважень. 
Щодо доводів представника відповідача, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі, колегія суддів зазначає, що відповідач, стверджуючи, що стаття 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, помилково тлумачить норми процесуального права, оскільки законодавець у зазначеній нормі процесуального кодексу фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.
При цьому суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 травня 2020 року  у межах справи № 800/320/17 та Верховним Судом  у постанові від 04 березня 2020 року у межах справи №539/3406/17, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову та прийняття нового судового рішення.
Керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,-          

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року про відмову у встановленні судового контролю – задовольнити. 
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року про відмову у встановленні судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення – скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити.
Встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у строк протягом 30 днів з моменту отримання даної постанови подати Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі №814/1254/18.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     Г. В. Семенюк

        Суддя:                                                                                     О.І. Шляхтицький