П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7772/19	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
П`ятий  апеляційний адміністративний суд у складі колегії:    
доповідача - судді Стас Л.В.
суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 ( далі – Позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому просив  визнати протиправним та скасувати донарахування Головним управлінням ДПС в Одеській області за основним платежем по ЄСВ за 2017-2019роки на загальну суму 26539,32грн самозайнятій особі ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2019р. №0264405005 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 5   136,8 грн., посилаючись на те, що позивачу нараховано єдиний соціальний внесок як фізичній особі-підприємцю, та як самозайнятій особі, що провадить незалежну професійну діяльність, що, на його думку, свідчить про незаконне застосування до нього, як одного суб`єкта, обов`язку щодо подвійної сплати єдиного соціального внеску за один й той самий період.

    Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року – позов задоволено  частково. 
     Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2019р. №0264405005.
     У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
     Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС  в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, код ЄДРПОУ 43142370) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 768(сімсот шістдесят вісім)грн. 40коп. 
     Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС  в Одеській області (65044, м. Одеса, вул.Семінарська,5, код ЄДРПОУ 43142370) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10044(десять тисяч сорок чотири)грн. 
     В апеляційній скарзі, ГУ ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 24.02.2020 року – скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у розумінні   Закону № 2464-VI   фізичні особи - підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, є окремими платниками єдиного внеску з різною базою нарахування такого внеску. Водночас жодною нормою вказаного   Закону   не виключено можливості поєднання декількох категорій платників єдиного внеску в одній особі. Скаржник також зазначає про процедуру взяття на облік платників податків, яка передбачає, що якщо фізична особа зареєстрована як підприємець і при цьому провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується в контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. При цьому скаржник наголошує на тому, що фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - це не окремий вид платників єдиного внеску, а юридичне формулювання, яке вказує на те, що особа одночасно здійснює як підприємницьку, так і незалежну професійну діяльність, а тому в розумінні   Закону № 2464-VI   така особа має одночасно виконувати обов`язки платника єдиного внеску як підприємця та обов`язки платника єдиного внеску як особи, що провадить незалежну професійну діяльність.
          Позивач, ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які узгоджуються із висновками суду першої інстанції просив у задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області відмовити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року  -залишити без змін.
     Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що  апеляційна скарга не підлягає  задоволенню  з таких мотивів.
      Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 02.03.2010р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №23050000000023844 щодо державної реєстрації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.03.2017р.

     Судом з`ясовано, що фізична особа-підприємець, адвокат, арбітражний керуючий ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирській об`єднаній ДПІ з 03.03.2010р. за №293, про що свідчить наявна у матеріалах справи Довідка про взяття на облік платника податків №1306250700087 від 31.07.2013р.

     З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 є платником єдиного податку (група – 3, ставка у відсотках до доходу – 5), основними видами діяльності якого є: код згідно КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права; код згідно КВЕД 68.20 – надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код згідно КВЕД 68.31 – агентства нерухомості; код згідно КВЕД 70.22 – консультування з питань комерційної діяльності й керування, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з реєстру платників єдиного податку.

     Судом також встановлено, що Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 сплачувався єдиний соціальний внесок, що підтверджується наявними у матеріалах справи Платіжними дорученнями, зокрема, №24 від 11.01.2018р. за 4 квартал 2017р. – у сумі 2112грн., №27 від 13.04.2018р. за 01.01.2018р. – 31.03.2018р. – у сумі 2457,18грн., №30 від 10.07.2018р. за 2 квартал 2018р. – у сумі 2457,18грн., №32 від 10.10.2018р. за 2017-2018р.р. – у сумі 9997грн., №33 від 11.10.2018р. за 2018р. – у сумі 10997грн., №35 від 14.01.2019р. за 2018-2019р.р. – у сумі 3000грн., №37 від 29.03.2019р. за 2019р. – у сумі 5000грн., №44 від 27.06.2019р. за 2019р. – у сумі 3000грн., №51 від 17.10.2019р. за 2019р. – у сумі 5000грн.
  
      02.12.2019р. на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0264405005 у сумі 5   136,8 грн.  
     Під час розгляду справи, суд встановив, що вказане рішення винесене у зв`язку із здійсненням позивачем адвокатської діяльності.
    Не погодившись з означеним Рішенням Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2019р. №0264405005, позивач – ОСОБА_1 звернувся до  суду з даною позовною заявою.
     
     Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є фізичною особою - підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої   статті 4 Закону № 2464-VI. При цьому   Закон № 2464-VI   не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

     Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та водночас, зауважує, що чинне законодавство України не передбачає можливості взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом установлення ознаки незалежної професійної діяльності.

     Відповідно до ч. 2   ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.

      Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються   Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
     
     Згідно з ч. 2   ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

      Пунктами 1,2 ч. 1   ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   визначено, що       Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

      Єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

      Пунктами 4, 5 ч. 1   ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   передбачено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

     Відповідно до ч. 2   ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», узяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої   статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

     Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим   Наказом Міністерства фінансів України 24.11.2014 № 1162, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162), визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - платники єдиного внеску) у територіальних органах Державної фіскальної служби України      (далі - контролюючі органи), надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску.

     Пунктом 3 розділу І Порядку № 1162 передбачено, що Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої   статті 4 Закону № 2464-VI.
     
     Згідно з п. 4 розділу ІІ Порядку № 1162, взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому   Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»   (далі - Закон № 755-IV).

     Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №1162 передбачено,      що взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія   Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

     Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої   статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

     Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія   Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).

     Відповідно до ч. 3   ст. 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

     Абзацом 3 ч. 1   ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   передбачено, що реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

     Згідно з ч. 2   ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.

     Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування , затвердженого   Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1      (далі - Положення № 10-1).

     З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

     Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених   Законом № 2464-VI   (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).
   
       За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.
      
     Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений   Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015      № 435   (далі - Порядок № 435).

     Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

     Суд встановив, що позивач, як фізична особа-підприємець,      з 02.03.2010 року перебуває на обліку в Житомирській об`єднаній Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

    З огляду на наведені норми законодавства, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

     Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

      Разом з цим, нормами Порядку № 1162 не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

     Доказів на підтвердження звернення позивача з відповідною заявою про взяття його на облік платника єдиного внеску, як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність відповідач не надав.

          З огляду на норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що у відповідача відсутні повноваження за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи - підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного   Законом № 2464-VI   як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

      Оскільки позивач не перебуває на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітності як такий платник, відповідач безпідставно встановив ОСОБА_1  як платнику єдиного внеску (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.

     Колегія суддів зазначає, що приписи пункту 16 розділу ІV Порядку № 435, яким передбачено обов`язок формування та подання звіту фізичною особою - підприємцем, з ознакою незалежної професійної діяльності, не відповідають положенням пунктів 4 та 5 частини першої   статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

     При цьому положення пункту 16 розділу IV «Формування звіту» Порядку № 435 відсилають до додатка 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску», розділом 6 якого визначені типи платника, серед яких окремо зазначено ФО - на загальній системі оподаткування, ФО - на спрощеній системі оподаткування, особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, членів фермерського господарства. Визначення окремого типу платника «фізична особа - підприємець, з ознакою незалежної професійної діяльності» формою звіту не передбачено.

      Тобто,       взяття та перебування на обліку платників єдиного внеску фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності   Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   не передбачено.

     Вказані висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 520/3939/19.

     Таким чином, суд зробив правильний висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.12.2019р. №0264405005.  

   У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі   «Рисовський проти України»   підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ( параграф 70).

     За практикою Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, параграф 43).
    
     Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої  інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та відзиві на позов, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. 
      Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
     У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 

     При цьому апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені   статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

       Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення. 

      Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування – залишити без змін. 

      Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

                                                               Дата складення повного судового рішення 08 жовтня 2020року.           

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.