Ухвала
 
24 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 465/187/19
провадження № 61-18286ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просила: розірвати договір, який викладений бланком замовлень на придбання та монтаж дверей від 14 липня 2018 року, укладений між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за бланком замовлень від 14 липня 
2018 року в розмірі 8 040 грн, а також 10 000 грн моральної шкоди.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Договір, який викладений бланком замовлень на придбання та монтаж дверей від 14 липня 2018 року, укладений між 
ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за бланком замовлень від 14 липня 2018 року в розмірі 8 040 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено.Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог про розірвання договору, який викладений бланком замовлень на придбання та монтаж дверей від 14 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за бланком замовлень від 14 липня 2018 року в розмірі 8 040 грн та на користь держави судового збору 
в розмірі 1 536, 80 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким 
у задоволенні таких вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржене судове рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом 
випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про захист прав споживача, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною.  
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття б Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції 
з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. 
З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, 
від 19 грудня 1997 року). 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 
2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
М. Ю. Тітов