ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 814/1722/16
адміністративне провадження № К/9901/23219/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №814/1722/16
зa позовом ОСОБА_1 
до 12 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області, Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області, 
про визнання протиправним тa скасування наказу від 01 серпня 2016 року №233, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито,  
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративною суду від 29 вересня 2016 року (прийняту у складі головуючого судді – Князєва В.С.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративною суду від 06 грудня 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Бiтовa А.І., суддів: Лук`янчук О.В., Ступакової І.Г.),
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до 12 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби 3 надзвичайних ситуацій (далі 12 ДПРЧ ГУ ДСНС) України у Миколаївській області, ГУ ДСНС України у Миколаївській області, в якому просив: 
– визнати протиправним та скасувати Наказ (по особовому складу) начальника ГУ ДСНС України у Миколаївській області №233 від 01.08.2016 про звільнення позивача та зобов`язати поновити його на раніше займаній посаді начальника караулу 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області; 
– зобов`язати 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області виплатити позивачу заробітну плату за період з 23.06.2016 по 27.07.2016 включно в сумі 6 405 грн.; 
– зобов`язати 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області виплатити позивачу заробітну плату за час вимушеного невиконання службових обов`язків, пов`язаного із звільненням з 01.08.2016 по день вирішення рішення за позовом; 
– припинити (розірвати) контракт між позивачем та ГУ ДСНС України в Миколаївській області на підставі пп.7 п.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту; 
– зобов`язати 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі (заробітна плата за квітень 2016 року склала 5    464,98 грн. : 2 = 2 732,49 грн. х 21 рік = 57 382,29 грн.) 57 382 грн,; 
– зобов`язати відповідачів виплатити позивачу моральну (немайнову) шкоду в сумі 50 000 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що керівництвом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області з початку підписання позивачем контракту в червні 2014 року систематично порушувались його умови.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3. Постановою Миколаївського окружного адміністративною суду від 29.09.2016 позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 23.06.2016 по 27.07.2016. 
В решті позовних вимог відмовлено.
4. Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що скасування Наказу відповідача №56 від 03.03.2016 означає те, що він втрачає свою силу з дати його прийняття та не створює жодних правових наслідків для позивача. Отже, грошове забезпечення повинно було бути виплачено позивачу в тому числі і за період з 23.06.2016 по 27.07.2016.
5. Також суд дійшов висновку, що Наказ від 01.08.2016 №233 «Про звільнення ОСОБА_1 » є обґрунтованим та відповідає чинному законодавству, оскільки мало місце систематичне невиконання ОСОБА_1 покладених на нього службових обов`язків. 
6. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивача звільнено правомірно, вимоги щодо зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного невиконання службових обов`язків, одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
7. Крім того, контракт на час розгляду справи є розірваним, оскільки позивач звільнений за порушення трудової дисципліни. Суд не вбачав можливості розірвання контракту повторно.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
8. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративною суду від 06.12.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративною суду від 29.09.2016 залишено без змін.
9. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
10. Позивачем 03.01.2017 (касатор) подано касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративною суду від 29.09.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У касаційній скарзі не заявлено жодних клопотань.
11. Відповідачем 02.02.2017 подано заперечення на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій – без змін. 
У запереченні на касаційну скаргу заявлено клопотання щодо розгляду справи за участю представника ГУ ДСНС України у Миколаївській області.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
12. Ухвалою Вищого адміністративною суду України від 11.01.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
13. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 № 2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали касаційної скарги         К/800/286/17 за правилами пункту 4 частини першої Розділу VІІ “Перехідні положення” цього кодексу.
14. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2019 для розгляду справи №814/1722/16 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя Жук А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
15. Ухвалою судді Верховного Суду від 20.11.2020 дану адміністративну справу призначено до попереднього розгляду.
ІІІ. АРГУМЕНТИ CTOPIH
16. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
17. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
18. Зокрема в касаційній скарзі позивач вказує, що строк першого дисциплінарного стягнення сплив, а всі інші накладенні на нього протиправно, а тому його було звільнено незаконно. 
19. Крім того позивач зазначає, що відповідачем не проведено дві індивідуальні бесіди з ним, що передбачено законодавством.
ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
20. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 14.08.1995 проходив службу в підрозділах МВС, МНС, Державної служби надзвичайних ситуацій України. 
21. Позивач з липня 2012 року проходив службу на посаді начальника караулу 12 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області.
22. Наказом (по особовому окладу) начальника ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 01.08.2016 N 233 позивача звільнено зі служби зa пп. 6 п.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593.
23. Відповідно до пп. 6 п.176 вказаного Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку 3 систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. Систематичне невиконання умов контракту виражається y двох або більше порушеннях службової дисципліни.
24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Наказом від 09.11.2015 №163 за неналежну підготовку до контрольної перевірки та за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків на капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 накладене дисциплінарне стягнення у вигляді «догана». Крім того, Наказом від 23.02.2016 №26 за порушення вимог наказів, розпоряджень та керівних документів МВС України, ДСНС України, ГУ ДСНС України у Миколаївській області, неякісного виконання своїх посадових обов`язків, що може призвести до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на підрозділ завдань на капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 накладене дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана».
25. Позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративною суду з адміністративним позовом до 12 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України B Миколаївській області, Головного управління ДСНС України у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу N 26 від 23.02.2016, наказ № 114 від 24.02.2016, наказ № 56 від 03.03.2016, зобов`язання виплатити заробітну плату за травень 2016 року, зобов`язання поновити на посаді начальника караулу 12 ДПРЧ ГУ ДСНС у Миколаївській області, зобов`язання виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі середньомісячного грошового утримання на посаді начальника караулу 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області.
26. Постановою Миколаївського окружного адміністративною суду від 22.06.2016 по справі № 814/437/16 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: скасовано наказ Головного управління ДСНС України в Миколаївській області від 24.02.2016 № 114, скасовано наказ Головного управління ДСНС України в Миколаївській області від 03.03.2016 № 56, зобов`язано Головне управління ДСНС України у Миколаївській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 03.05.2016 пo 22.06.2016.
27. Судами встановлено, що Наказом відповідача №56 від 03.03.2016 «Пpo притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » позивача було звільнено з посади та зараховано у розпорядження начальника головного управління ДСНС України у Миколаївській області з 04.03.2016 строком на два місяці. Також цим наказом капітана служби цивільного захисту ОСОБА_2 зобов`язано організувати проходження служби ОСОБА_1 у 12 ДПРЧ з 05.03.2016.
28. Скасовуючи наказ відповідача № 56 від 03.03.2016 у справі № 814/437/16, суд визнав неправомірність переведення ОСОБА_1 у розпорядження вищестоящого керівника і зобов`язав виплатити йому грошове забезпечення за весь час незаконного перебування у розпорядженні по 22.06.2016. Проте відповідач знову припинив виплату грошового забезпечення з 23.06.2016, оскільки рішення суду по справі №814/437/16 набрало законної сили лише 27 07.2016.
29. В подальшому, 01.08.2016 Наказом (по особовому складу) начальника ГУ ДСНС України у Миколаївській області №233 позивача було звільнено зі служби зa пп. 6 п.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового i начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593.
30. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до акту від 29.07.2016 про неможливість проведення бесід щодо звільнення із служби у запас Збройних Сил, складений начальником 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_2 та заступником начальника 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовився від проведення індивідуальних бесід.
V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
31. Конституція України від 28.06.1996
31.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їx посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
32. Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593.
32.1. Пункт 175. Перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід.
У ході першої бесіди роз`яснюються підстави звільнення і строк внесення подання щодо звільнення, соціальний і правовий захист особи, можливість укладення контракту про перебування у резерві служби цивільного захисту, визначається військовий комісаріат, до якого буде направлено особу після звільнення для постановки на військовий облік. При цьому враховуються прохання особи, даються необхідні пояснення з питань проходження служби. У разі потреби зазначеній особі видається направлення на обстеження до лікарсько-експертної комісії.
Під час другої бесіди безпосередній або прямий керівник (начальник) дає відповіді на запитання, поставлені особою рядового і начальницького складу у першій бесіді, уточнює підстави звільнення з урахуванням висновку лікарської експертної комісії, прохання особи, а також інші питання, пов`язані зі звільненням.
За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них. До участі у бесідах у разі потреби можуть залучатися фахівці кадрової, юридичної, фінансової та інших служб.
Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуші бесід долучаються до матеріалів звільнення та зберігаються в особовій справі.
У разі коли під час бесіди особа, яка звільняється, порушує питання, що належать до повноважень прямих керівників (начальників), керівник (начальник), який проводив бесіду, доповідає про них старшому прямому керівникові (начальникові).
32.2. Згідно підпункту 7 пункту 176 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту.
32.3. Відповідно пункту 183 Положення з ініціативи особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту контракт може бути розірвано достроково у випадках, передбачених підпунктами 2-5 і 7, 9-11 пункту 176 цього Положення.
VІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
33. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з таких міркувань.
34. Вирішуючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що Наказ від 01.08.2016 №233 «Про звільнення ОСОБА_1 » є обґрунтованим та відповідає чинному законодавству, оскільки мало місце систематичне невиконання ОСОБА_1 покладених на нього службових обов`язків.
35. Також суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивача звільнено правомірно, вимоги щодо зобов`язання виплатити позивачу заробітну плату за час вимушеного невиконання службових обов`язків, одноразову грошову допомогу при звільнення зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, стягнення моральної шкоди, задоволенню не підлягають.
36. Крім того, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що контракт позивача з відповідачем на час розгляду справи є розірваним, оскільки позивач звільнений за порушення трудової дисципліни, а тому суди першої та апеляційної інстанцій правильно дійшли висновку щодо неможливості розірвання контракту повторно.
37. Верховний Суд вважає ці висновки судів першої та апеляційної інстанцій правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, п.п.175, 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №593 від 11.07.2013.
38. В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначено, що строк першого дисциплінарного стягнення сплив, а всі інші накладені на нього протиправно, а тому його було звільнено незаконно. Крім того, відповідачем не проведено дві індивідуальні бесіди з ним, що передбачено законодавством.
39. Колегія суддів Верховного Суду нe приймає до уваги наведені доводи касаційної скарги та погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з того, що відповідно п. 44 Методичних рекомендацій щодо застосування Наказу МНС України від 07.02.2008 №90, затверджених Наказом МНС України від 04.03.2008 №163 при звільненні зі служби осіб рядового і начальницького складу у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу слід мати на увазі, що поняття «систематичність» передбачає застосування до особи заходів дисциплінарного впливу до вчинення нею проступку, після якого керівником прийнято рішення про звільнення зі служби.
При цьому, колегія суддів зауважує, що систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останнього року служби.
40. 3 матеріалів справи слідує, що на момент звільнення за позивачем рахуються дисциплінарні порушення, накладені Наказом від 09.11.2015 №163 (дисциплінарне стягнення у вигляді «догана»)та Наказом від 23.02.2016 №26 (дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана»).
41. Оцінюючи доводи позивача про те, що вищезазначені дисциплінарні стягнення накладені на нього протиправно, Верховний Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
При цьому, постановою Миколаївського окружного адміністративною суду від 22.06.2016 по справі № 814/437/16 встановлено, що в судовому засіданні позивач частково погодився з недоліками, зазначеними у висновку службової перевірки, доказів нa спростування, зазначених у висновку перевірки порушень позивач, всупереч ст.71 КАС України, суду не надав, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що Наказ №26 від 23.02.2016 є правомірним та таким, що не належить скасуванню.
Крім того, позивачем на підтвердження доводів стосовно протиправності Наказу від 09.11.2015 №163 не надано жодних доказів.
42. З огляду на наведене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у позивача на момент звільнення дисциплінарних порушень, накладених Наказом від 09.11.2015 №163 (дисциплінарне стягнення у вигляді «догана») та Наказом від 23.02.2016 №26 (дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана»).
43. Відповідно до п. 1 контракту про проходження служби цивільного захисту від 15.06.2016 №612/14 між позивачем та ГУ ДСНС у Миколаївській області, ОСОБА_1 , останній взяв нa ceбe зобов`язання додержуватись Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, статутів, наказів чи розпорядження керівників (начальників), свої службові обов`язки, підвищувати свою професійну майстерність, досягати позитивних результатів з фізичної підготовки. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово порушував взяті на себе зобов`язання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.
44. Згідно пп. 6 п.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №593 від 11.07.2013, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), a особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту, зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.
45. Таким чином Верховний Суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність прийнятого Наказу №233 від 01.08.2016 про звільнення позивача зі служби за пп. 6 п.76 вказаного Положення.
46. Доводи позивача у касаційній скарзі про те, що відповідачем не дотримано вимог п.175 Положення, згідно якого перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід, колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставними, оскільки  в матеріалах справи наявний акт від 29.07.2016 про неможливість проведення бесід щодо звільнення із служби у запас Збройних Сил, складений начальником 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_2 та заступником начальника 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області Сєдих Д.С., в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення індивідуальних бесід.
47. Інші доводи касаційної скарги Верховний Суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні справи.
48. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників оправи.
49. Приписами частини першої статті 341 KAC України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
50. Згідно статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо  визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильною застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
51. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
52. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративною
судочинства України, Верховний Суд, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі № 814/1722/16 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко