ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 334/3544/20                                  Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/711/20                                                  Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Козара М.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Козара М.В. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 21 червня 2020 року о 04:40 годині ОСОБА_1 в м.Запоріжжя, рухаючись біля буд.2 по пр.Металургів, керував автомобілем «ВАЗ 210994», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці чи в медичній установі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

В апеляційній скарзі захисник  ОСОБА_1  - адвокат Козар М.В. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не погоджується із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального і процесуального права.
Так, суд, розглядаючи справу, не врахував, що на час складання протоколу щодо ОСОБА_1 діяла ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), за якою і були кваліфіковані дії водія.
30 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), який криміналізував поставлені у провину водію дії. Тільки у зв`язку із набуттям чинності Закону №2617-VIII суд не вбачав правих підстав для закриття матеріалів даного провадження на підставі правил ч.2 ст.9, п.6 ст.247 КУпАП, оскільки поширення цих норм на дії вказаного водія прямо суперечитиме конституційному принципу про незворотність дії закону, що посилює відповідальність, у даному випадку криміналізував діяння. Така правова позиція ґрунтується і на правилах ст. 8 КУпАП.
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-ІХ) внесені нові зміни до Закону № 2617- VІІІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-ІХ:
- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VІІІ виключено підпункт 4, який, запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП, виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії.
Крім того, поліцейським грубо порушено п. 6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакцій, яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція). Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, у якій визначено: огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, а також Конституцію України, а суд не дав цьому оцінку.
Також апелянт вважає, що суд, грубо порушуючи ст.251 КУАП, безпідставно без допиту свідків розглянув справу, чим було порушено право на захист особи.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Козара М.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1   судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411045 від 21 червня 2020 року, згідно з яким  ОСОБА_1  у зазначений час керував транспортним засобом «ВАЗ 210994», державний номер НОМЕР_1 , маючи зовнішні ознаки перебування у стані алкогольного сп?яніння, на пропозицію поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; зі змістом протоколу ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 червня 2020 року в КНП «ОКЗ з НПД» ЗОР;  актом огляду; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21 червня 2020 року, якими підтверджується, що поліцейським  ОСОБА_1  було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager» та в медичному закладі, проте останній відмовився від проходження такого огляду; DVD-диском з відеозаписом.
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Буханець О., в якому зафіксовано, що під час несення служби близько о 04 -40 годині, повертаючи з проспекту Металургів на вул.Портова на службовому автомобілі, з вул.Портова їм назустріч виїхав автомобіль «ВАЗ 210994», державний номер НОМЕР_1 , що привернув їх увагу своїм небезпечним маневром. Після чого вони здійснили розворот та під`їхали до вищевказаного автомобілю, який в цей час пригальмував біля магазину «АТБ» за адресою: м.Запоріжжя, пр.Металургів,2Б. Підійшли до водія та представились, через відкрите водійське скло було видно, що в салоні автомобіля одна людина, з салону йде запах алкоголю, по солону валяються порожні пляшки. На вимогу поліцейського водій надав документи згідно п.п.2.1,2.4 ПДР, після чого було встановлено особу водія, ним виявився гр. ОСОБА_1 . Після чого водію було оголошено про підозру щодо виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортного засобу. Водій почав заперечувати факт керування автомобілем, поводив себе агресивно, хлопав дверцятами автомобіля, голосно та образливо лаявся нецензурною лайкою в бік співробітників поліції. Водій ОСОБА_1 своїми діями на проїзній частині, що не були адекватними, міг завдати шкоди собі та оточуючим та попередив співробітників поліції про намір залишити місце скоєння правопорушення, супроводжуючи це рухом від свого автомобіля. Враховуючи вищевказане, поведінку водія та для забезпечення провадження у адміністративній справі до водія ОСОБА_1 було застосовано спецзасіб - кайданки. Після цього в присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager», на що він відповів відмовою, також відмовився від проходження освідування в спеціалізованому медичному закладі. Ними було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18№411045 за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення п.2.5 ПДР, вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , видано тимчасовий дозвіл НОМЕР_3 . Документи та цінні речі не вилучались.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що  ОСОБА_1  вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, в т.ч. відеозаписом, з якого вбачається, що свідки були присутні коли  ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що поліцейським порушено вимоги п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, в т.ч. показаннями свідків та відеозаписом, який був відтворений при апеляційному розгляді, з якого вбачається, що поліцейськими неодноразово було запропоновано  ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager 6820» та в медичному закладі, оскільки в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та роз`яснено, що за відмову від проходження медичного огляду він буде нести відповідальність, проте останній відмовився від проходження такого огляду у присутності свідків.
Доводи апелянта про те, що при розгляді справи судом першої інстанції не заслухані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , правильності висновків суду теж не спростовують та не свідчать про незаконність винесеної постанови. 
Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення зазначених свідків, ставити під сумнів достовірність яких підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з відеозаписом, долученим до протоколу, а також з іншими доказами. 
Клопотань про дослідження додаткових доказів, в т.ч. про допит свідків, при апеляційному розгляді стороною захисту не заявлено.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 -адвоката Кохзара М.В., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Також є безпідставними і доводи апелянта про необхідність закриття провадження в справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.
Так, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст 286-1 КК України (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ. 
Так, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 286-1. Отже, залишилась адміністративна відповідальність за вчинення таких дій.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
В даному випадку правопорушення вчинене 21 червня 2020 року, тобто до прийняття і набрання чинності Законом № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року (яким не скасовувалась, а фактично посилювалась відповідальність за вчинення вищевказаних дій).
З врахуванням викладеного, підстав для закриття провадження в справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП не вбачається. 
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 - адвоката Козара М.В. залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2020 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 334/3544/20