КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                                             
Справа №760/5371/20 
Провадження № 33/824/4182/2020                                                                                             Суддя 1 інстанції - Педенко А.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП                                                                                                   Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А
 
12 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -  
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
 
Не погоджуючись із постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року,  ОСОБА_1  21.09.2020 року направив поштовим відправленням до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження  ОСОБА_1 зазначає, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні 22.05.2020 року участі не приймав.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова Солом`янського районного суду м. Києва щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 22.05.2020 року. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 поштовим відправленням направив лише 21.09.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.
Ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року, ОСОБА_1   зазначає, що про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був.
Проте, такі посилання ОСОБА_1 є безпідставними, та, відповідно,  не можуть свідчити про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що 26.02.2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, самим ОСОБА_1 як адреса його місця проживання ( АДРЕСА_1 ) судом першої  інстанції направлене повідомлення про виклик ОСОБА_1  в судове засідання на 22 квітня 2020 року.
В подальшому, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , судові засідання було відкладено на 12 травня 2020 року та на 22.05.2020 року та знову направлені судові повістки.
Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вживалися заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, а відтак, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомляв його про дату, час, та місце розгляду справи не можуть свідчити про поважність причин пропуску ОСОБА_1   строку на  апеляційне оскарження.
Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення є підпис  ОСОБА_1  про ознайомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Солом`янському районному суді м. Києва, на офіційному сайті суду «https://sl.ki.court.gov.ua» можна ознайомитись з датою судового розгляду.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 , знаючи ще з моменту  складання протоколу про адміністративне  правопорушення про те, що Солом`янським районним судом м. Києва здійснюватиметься розгляд справи щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, самостійно не цікавився ходом розгляду справи, тим самим знехтував своїми процесуальними обов`язками.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року в справі № 760/5371/20 оприлюднена 04 червня 2020 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень,  ОСОБА_1  мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у  ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлені можливості уточнити цю інформацію, шляхом  здійснення відповідного запиту до канцелярії місцевого суду.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв`язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Відмовити в задоволенні  клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну  скаргу  з  доданими  до неї  додатками  повернути особі, яка  її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
                 Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Л.І. Кепкал