ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/10710/20	Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/1031/20 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Шевчук Г.М. 
суддів -  Бершадська Г. В., Костів О. З., 

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін цивільну справу № 607/10710/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року, постановленою суддею Сливкою Л. М. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2020.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2020 року, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття відмовлено.
Судовий наказ Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2020 року, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття залишено в силі.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Мотивуючи свої доводи апелянт зазначає, що на момент видачі судового наказу суд першої інстанції взагалі не враховував стану здоров`я платника, а в подальшому відхилив, як нововиявлену обставину, - факт необхідності проведення складної та дороговартісної операції платнику аліментів.
Вказує, що така позиція суду свідчить про допущену судом однобокість в розгляді справи, оскільки стверджуючи, що стан здоров`я платника аліментів не є нововиявленою обставиною для суду, суд упустив той факт, що при винесенні судового наказу він взагалі не досліджував обставин, що стосуються платника аліментів, оскільки розглядав справи проводився лише по доказах, поданих стягувачем, і без виклику сторін, тому не знав і не міг знати про стан здоров`я платника аліментів, а тим більше досліджувати докази щодо таких обставин .
Зазначає, що згідно з Консультативним заключенням лікаря ОСОБА_4 від 23.09.2020 року, копії магнітно-резонансної томографії шийного відділу хребта та магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 23 вересня 2020 року, консультативного висновку Західно -Українського структурного підрозділу ТзОВ Міжнародний центр хірургії від 02 жовтня 2020 року, внаслідок захворювання хребта, йому рекомендоване оперативне лікування, орієнтовна вартість якого становить 90 тисяч гривень.
Вказує, що суд першої інстанції залишив поза вагою ту обставину, що на момент винесення судового наказу у платника аліментів був незадовільний стан здоров`я, однак нововиявленою обставиною є те, що стан здоров`я є настільки незадовільним, що потребує хірургічного втручання вартістю у 90 000 грн.
Стверджує, що для того, щоб зібрати необхідну суму йому необхідно близько 6 місяців заощаджувати усю заробітну плату (виходячи з середньої заробітної плати 15500 грн) щоб накопичити кошти, необхідні для проведення хірургічного втручання. При цьому заощаджувати всю зарплату неможливо, оскільки є необхідні повсякденні витрати, а сума, яка необхідна на проведення до, та після операційної реабілітації взагалі не відома, оскільки операція складна.
Також зазначає, що він повинен нести і витрати на своє навчання, яке становить 1445 грн за місяць. Оплата — посеместрово. Вказує, що навчання йому необхідне у зв`язку з його трудовою діяльністю, впливає на працевлаштування, а відповідно і на розмір аліментів, які зможе сплачувати.
Крім того вказує, що його батьки є пенсіонерами. Батько хворіє цукровим діабетом в важкій формі, хвороба прогресує і він потребує дороговартісних ліків. Пенсії батьків недостатньо для покриття витрат на комунальні послуги, необхідні ліки та продукти харчування.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить ухвалу місцевого суду залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.
Зазначає, що місцевий суд надав вірну оцінку обставинам справи, а позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували нововиявлені обставини, на які у своїй апеляційній скарзі звертає увагу апелянт.
Оскільки апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, розгляд якої відповідно до п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). 
У задоволенні клопотання адвоката Рукавця О.В. від 03.12.2020 р. про перенесення розгляду справи слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, про що було зазначено в ухвалах про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.
Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2020 року по справі № 607/10710/20 у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи, в червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказувала, що 16 грудня 2019 року шлюб між нею та ОСОБА_1 було розірвано. Їхня дочка проживає разом з нею. Боржник з ними не проживає. Посилаючись на ч. 5 ст. 183 СК України, просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття.
06 липня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ у справі № 607/10710/20, яким на підставі ст. ст. 181, 182, 184, 191 СК України стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 червня 2020 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
10 липня 2020 року боржник ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, до якої долучив на підтвердження таких нововиявлених обставин копії довідок про стан здоров`я, розписку від ОСОБА_2 про отримання нею 2000 доларів США, копії пенсійних посвідчень батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яких квартира по АДРЕСА_1 належить йому та його матері ОСОБА_6 на праві спільної власності по 1/2 частці квартири.
В заяві ОСОБА_1 вказував, що оскільки йому не було відомо про розгляд справи про стягнення аліментів, на даний час стан здоров`я та матеріальне становище його погіршилося, змушений звертатися із заявою про скасування даного судового наказу. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Оскільки заявником ОСОБА_2 заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття і дана вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судом видано судовий наказ.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Згідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. 
Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950).
Постановою ПВССУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, пунктом 1 роз`яснено, що передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.
Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини  від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. 
Постановою ПВССУ України «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» пунктом 1 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Вирішуючи питання про винесення судового наказу місцевий суд, як вбачається з матеріалів справи, а також змісту оскаржуваного судового наказу, чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України, якою визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ з урахуванням доказів, доданих до цієї заяви. 
Наявність підстав, якими боржник обґрунтовує свою заяву про скасування судового наказу, не могли бути підставою з огляду на вимоги ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу, а тому і не могли б призвести до іншого результату судового розгляду.
З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в ухвалі від 13 жовтня 2020 року про те, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не можуть вважатися такими.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Тобто, ОСОБА_1 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених ним в заяві та апеляційній скарзі підстав. 
Крім того, апеляційний суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

       Постанова складена 03 грудня 2020 року.

Головуючий:                                                                Г.М. Шевчук 

Судді:                                                                        О. З. Костів

                                                                               Г. В. Бершадська