Дата документу 04.11.2020 Справа № 332/1995/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №332/1995/19                  Головуючий у 1 інстанції Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/807/3108/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
04 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 серпня 2019 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги видано судовий наказ № 332/1995/19 (провадження № 2-н/332/378/19).
17 серпня 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу.
Заява обґрунтована тим, що  про наявність судового наказу він дізнався в кінці липня 2020 року, за місцем роботи, після утримання коштів з заробітної плати.
Заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2016 року по 01.04.2019 року є необґрунтованою, оскільки заявник не є власником квартири АДРЕСА_1 , в гуртожитку, договір з концерном «МТМ» не укладав, крім того з 2011 року не проживає за вказаною адресою та послугами не користується.
Просив суд скасувати судовий наказ з огляду на його необґрунтованість. 
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2020 року заяву про скасування судового наказу залишено без розгляду з тих підстав, що заявником не надано належних доказів, що підтверджують необґрунтованість вимог стягувача.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Концерн «Міські теплові мережі» надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріали справи свідчать, що Заводським районним судом м.Запоріжжя 20 серпня 2019 року було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.07.2016 року по 01.04.2019 року в сумі 14 457,69 грн. та судовий збір у розмірі 192,10 грн. (а. с. 20).
Звертаючись до суду з заявою про скасування зазначеного судового наказу, ОСОБА_1 посилався на те, що з даним судовим наказом він не погоджується, у зв`язку з тим, що він не є власником квартири в гуртожитку АДРЕСА_2 , з 2011 року по 2015 рік він постійно проживав в с. Володимирівка, а з жовтня 2015 року по сьогоднішній день проживає за адресою АДРЕСА_3 , надав відповідні довідки (а.с. 41,42).
Форма та зміст заяви про скасування судового наказу встановлені статтею 170 ЦПК України.
Так, відповідно до частини третьої статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.
Частиною шостою статті 170 ЦПК України визначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції мотивував це тим, що у порушення вимог пункту 5 частини третьої статті 170 ЦПК України, у заяві про скасування судового наказу не зазначено обставини щодо необґрунтованості вимог стягувача.
Вказаний висновок місцевого суду не відповідає матеріалам справи, оскільки зі змісту заяви про скасування наказу, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що заявником наведено аргументи на підтвердження необґрунтованості вимог стягувача.
Крім того, п.5 ч.3 ст. 170 ЦПК України вимагає необхідність зазначення в заяві про повну або часткову необґрунтованість стягувану, надання доказів, що підтверджують необґрунтованість вимог стягувача стаття 170 ЦПК України не містить.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що заява про скасування судового наказу подана з дотриманням вимог частини третьої статті 170 ЦПК України, а тому висновок суду першої інстанції про повернення заяви без розгляду є помилковим.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи (пункт третій частини першої статті 379 ЦПК України).
За таких обставин,ухвала Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2019 року підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2020 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий

Судді: