ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 жовтня 2020 року           справа №805/4221/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Сенникова А.А., розглянув  у відкритому судовому заясіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на додаткове рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 р. (у повному обсязі складено 24 липня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 805/4221/18-а (головуючий І інстанції суддя Смагар С.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест – Маріупольський ремонтно-механічний завод» до   Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 березня 2018 року № 0001681415, № 0001701415, № 0001711415, № 0002441303, № 0002451303, № 0002461303, від 05 червня 2018 року № 0004232200, № 0004251403,
                                                      В С Т А Н О В И В:

31 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест – Маріупольський ремонтно-механічний завод» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, якою просило стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Метінвест – МРМЗ» судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 250 000,00 грн. (том 46 а.с. 98-99, 100).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративний справі 200/4221/18-а було  залишено без розгляду (том 46, а.с. 104-105).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу позивача на ухвалу суду від 03 лютого 2020 року задоволено, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду (том 46 а.с. 168-169).
24 липня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративний справі 200/4221/18-а задоволено повністю. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (код ЄДРПОУ 43142826, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська 59) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 250000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень) 00 коп. (том 47 а.с. 121-122).
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування  апеляційної скарги вказує на те, що при розгляді  цієї справи спеціальні знання експерта були не потрібні, а експертна установа з відповідачем не погоджувалась. Сума на проведення експертизи 250000,00 грн. нічим не обгрунтована.
Крім того апелянт зазначив, що після надходження висновку експерта та до прийняття рішення у справі позивач не заявляв вимог про стягнення витрат на проведення експертизи.
Вважає, що якщо експертиза призначалась за клопотанням позивача, то і проводитися вона повинна за рахунок ТОВ «Метінвест –МРМЗ» .  
Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.
Позивач до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 6 березня 2018 року № 0001681415 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 52781049 грн., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 5 червня 2018 року № 0004251403 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 67686 грн. 80 коп., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 6 березня 2018 року № 0001701415 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі податкового зобов`язання у розмірі 10912542 грн., та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5456271 грн., визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 6 березня 2018 року № 0001711415, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем надходження від розміщення відходів у сумі 39317 грн. 51 коп., з яких за податковим зобов`язанням у сумі 31454 грн. 01 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 7863 грн. 50 коп., визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 6 березня 2018 року № 0002441303 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням у сумі 31748 грн. 68 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 23389 грн. та суми пені у розмірі 6213 грн., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 6 березня 2018 року № 0002461303 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору за податковим зобов`язанням у сумі 2666 грн. 24 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 1820 грн. та суми пені у розмірі 528 грн., визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 5 червня 2018 року № 004232200, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 4383715 грн., в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено та стягнуто з Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» витрати по сплаті судового збору у розмірі 616000 грн. (том 46 а.с. 68-96).
Постановою Першого  апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року  залишено без змін і воно набрало законної сили з цієї дати (т. 47 а.с. 81-208).
Тобто, в рішенні суду першої інстанції від 23 січня 2020 року не вирішено питання про судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 250000 грн.
Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
За унормуванням  ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
 Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
          Колегія суддів зазначає, що наведені вище норми чітко встановлюють підстави для ухвалення додаткового судового рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
          Посилання податкового органу на те, що під час розгляду справи позивачем не було зроблено відповідної заяви про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із проведенням експертизи,  не узгоджується з нормами наведених вище положень КАС України.
Судами обох інстанцій було встановлено, що 30 листопада 2018 року позивачем було здійснено оплату  вартості  судової економічної експертизи № 212/26 у справі № 805/4221/18-а, про що свідчить платіжне доручення № 700961 у сумі 250000 грн. та рахунок-фактура від 26 листопада 2018 року № СФ-212/26 (том 46 а.с. 100, 101).
З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 250000 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест – Маріупольський ремонтно-механічний завод».
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), що суд апеляційної інстанції застосував до матеріалів зведеного виконавчого провадження.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується  з висновком суду першої інстанції щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» судових витрат, пов`язаних  із проведенням експертизи у розмірі 250000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч грн.) 00 коп.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                    
                                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області  на додаткове рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 р. - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 р. у справі № 805/4221/18-а -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено  07 жовтня 2020 року.

Колегія суддів:                                                                                            Г.М. Міронова                                                                                                                    
                                                                                                                     І.В. Сіваченко
                                                                                                                     І.В.Геращенко