Справа № 161/21327/19 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1081/20  Категорія: 68 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
23 грудня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів - Киці С.І., Федонюк С.Ю.,
секретар с/з – Галицька І.П.,
з участю:
       представника позивача – Шульгана Ф.П.,
       відповідача – ОСОБА_1 ,
       представника відповідача – Сидун О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 про звільнення від обов`язків піклувальника над дитиною, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року,
                                           
                                            В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що на первинному обліку в службі у справах дітей Луцької міської ради перебуває неповнолітня ОСОБА_2 , як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 26 травня 2005 року за № 173 «Про встановлення опіки над малолітніми  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 » було встановлено опіку над цими дітьми та призначено їх опікуном ОСОБА_1 .
Позивач також зазначав, що неповнолітня ОСОБА_2 разом зі своїми сестрами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживала разом зі своїм опікуном за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області від 04 лютого 2013 року за № 66-1 неповнолітнім дітям для проживання була надана двокімнатна квартира-гуртожиток АДРЕСА_2 .
Починаючи з кінця 2018 року ОСОБА_2 почала спілкуватись, а пізніше і проживати разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в селі Брище Луцького району Волинської області. Між ними відновились родинні стосунки. В березні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області із позовною заявою про поновлення її батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 .
Позовна заява ОСОБА_5 про поновлення батьківських прав за заявою позивача була залишена без розгляду.
Між дитиною та її піклувальником ОСОБА_1 , яка заперечує проти проживання своєї підопічної ОСОБА_6 зі своєю матір`ю, постійно виникали сварки та непорозуміння. 28 серпня 2019 року ОСОБА_7 зверталась у службу у справах дітей з приводу того, що ОСОБА_6 не ночує вдома, обманює, не повідомляє про своє місцезнаходження та не реагує на її зауваження, з 28 серпня 2019 року по 01 жовтня 2019 року ОСОБА_6 перебувала у притулку для дітей, оскільки самостійно залишила місце свого постійного проживання.
18 листопада 2019 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому слухалось питання щодо виконання ОСОБА_1   обов`язків піклувальника щодо утримання та виховання неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , за результатами розгляду якого  члени комісії з питань захисту прав дитини одноголосно вирішили рекомендувати службі у справах дітей звернутись до суду із позовом про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника щодо неповнолітньої ОСОБА_2 .
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд звільнити відповідачку ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника неповнолітньої ОСОБА_2 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року позов задоволено.
Постановлено звільнити ОСОБА_1 від здійснення повноважень піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність рішення суду першої інстанції, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в позові органу опіки та піклування.
В судовому засіданні відповідачка та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, представник позивача апеляційну скаргу заперечив і просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.  
За положеннями статті 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами 1 та 2 статті цього Кодексу. 
За матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 26 травня 2005 року за № 173 ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). 
Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстарції місця проживання зареєстрованим місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_9 є квартира АДРЕСА_2 (а.с.5).
Крім того, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_9 26 травня 2005 року поставлена на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як дитина, яка позбавлена батьківського піклування (а. с.15).
Згідно з інформацією про стан виховання та утримання неповнолітньої ОСОБА_9 , наданої дирекцією Комунального закладу «Луцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 23 Луцької міської ради» ОСОБА_9 фактично проживає зі свою матір`ю ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 (а.с.8).
У своїх висновках від 29 січня 2018 року та від 05 червня 2019 року (а.с.17,18) служба у справах дітей Луцької міської ради зазначала, що неповнолітня ОСОБА_9 не достатньо володіє знаннями, уміннями та навичками згідно її вікової норми, проживає разом зі своїм піклувальником ОСОБА_1 у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями. 
Своїм листом, датованим 21 червнем 2019 року, начальник Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області повідомив начальнику служби у справах дітей Луцької міської ради Волинської області про те, що в Луцьке районне відділення поліції звернулася піклувальник ОСОБА_1 , яка просила провести профілактичну бесіду із її онуками ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , оскільки вони не звертають увагу на її зауваження, між нею і дітьми існують напружені стосунки і  постійно виникають непорозуміння (а.с.10).
29 серпня 2019 року завідуючий притулком для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації повідомив начальника служби у справах дітей про те, що неповнолітня учениця ОСОБА_9 самовільно залишила місце свого постійного проживання, зі слів останньої відомо, що вона протягом 29 днів не була вдома, в зв`язку з чим адміністрація притулку для дітей просила з`ясувати умови проживання, утримання та виховання неповнолітньої дитини (а.с.11).
В свою чергу піклувальник ОСОБА_1 28 серпня 2019 року подала начальнику служби у справах дітей відповідну заяву, в якій просила прийняти відповідні заходи щодо її підопічної ОСОБА_9 з врахуванням того, що дитина постійно приходить додому пізніше 04 години ночі, тиждень не ночувала вдома та постійно її обманює (а.с.7).
В цей же день 28 серпня 2019 року неповнолітня ОСОБА_9 подала заяву на ім`я начальника служби у справах дітей, в якій просила звільнити ОСОБА_1 від  її обов`язків піклувальника щодо неї (а.с.19).
Отже, в судовому засіданні встановлено, що між піклувальником ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_9 склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню нею піклування.
На своєму засіданні 18 листопада 2019 року комісія з питань захисту прав дитини розглядала питання про виконання ОСОБА_1 обов`язків піклувальника та виховання щодо неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в результаті чого було прийнято рішення про зобов`язання піклувальника ОСОБА_1 впродовж семи днів забезпечити працівникам служби у справах дітей доступ до помешкання за адресою: квартира АДРЕСА_2 та рекомендувати службі у справах дітей готувати звернення до суду щодо звільнення ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника щодо неповнолітньої ОСОБА_9 (а.с.4).
Згідно зі статтею 251 СК України особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ним опіки, піклування.
У своїй позовній заяві про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника дитини орган опіки та піклування Луцької міської ради посилався на те, що між піклувальником ОСОБА_1 і дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню нею піклування.
Задовольняючи  позовні вимоги про звільнення відповідачки ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника неповнолітньої ОСОБА_9 , судом першої інстанції враховано, що між піклувальником ОСОБА_1 і неповнолітньою дитиною склалися такі стосунки, які перешкоджають здійсненню піклування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з дотриманням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги відповідачки не спростовують висновків суду та не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року в цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді