П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 663/731/20	
Головуючий в 1 інстанції: Клімченко М.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до молодшого лейтенанта поліції Похиленка Петра Анатолійовича інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
В березні 2020 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з позовом до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2176028 від 29.02.2020 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження по справі.
В обґрунтування позову було зазначено, що автомобіль був в справному технічному стані, а наявність тріщини на вітровому склі ніяким чином не впливає на безпечну експлуатацію автомобіля. Позивач вважає дану постанову неправомірною, оскільки відповідачем не з`ясовано і не доведено обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративного проступку.
Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03.07.2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 29.02.2020 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2176028, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення ч.1 ст.121 КУпАП.
Згідно спірної постанови, 29.02.2020 року об 11 годині 27 хвилин позивач керував транспортним засобом, у якого на вітровому склі були присутні тріщини та сколи в зоні дії склоочисників, чим порушив п.31.1 ПДР України та п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників ТЗ, яким керував позивач згідно з п.31.4 ПДР України не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.10 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників транспортних засобів, зокрема, належить здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів.
Згідно з пп.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до пп.6.8.5 Національного стандарту України "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" ДСТУ 3649:2010, на вітровому склі колісних транспортних засобів не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Відповідальність за порушення п.31.1 ПДР України, пп.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 водієм передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП, згідно якої керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.
Як вже зазначалось вище, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП відбулося через допущене ним порушення вимог пп.6.8.5 ДСТУ 3649-2010, пп.31.1 ПДР України.
Наданим відповідачем відеозаписом з місця події підтверджується наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу позивача.
Однак ч.1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
При цьому, пп.31.1 ПДР України не передбачає заборону експлуатації транспортного засобу, а вказує лише на те, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
Варто зазначити, що перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація, встановлений пп.31.4 п.31 ПДР України. Проте вказаний перелік не передбачає такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.
Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля, за наявності якої забороняється його експлуатація. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність транспортного засобу.
Вказані обставини свідчать про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2176028 від 29.02.2020 року за ч.1 ст.121 КУпАП є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України – залишити без задоволення, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.