ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 804/19923/14
адміністративне провадження № К/9901/13318/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Приватбанк» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р. (суддя - Барановський Р.А.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016р. (судді - Іванова С.М., Чабаненко С.В., Шлай А.В.) у справі за позовом Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Харківській області до Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення штрафу,
в с т а н о в и в :
У грудні 2014 року Національний банк України в особі його Управління в Харківській області звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 49 - 50):
стягнути з відповідача до Державного бюджету України штраф за порушення валютного законодавства в сумі 15885,45 грн, еквівалентний розміру 25% від суми здійсненого 11.12.2013р. переказу 6065 доларів США, перерахованій у валюту України за офіційним курсом гривні до долара США, установлений Національним банком України на день здійснення переказу 11.12.2013р. ((6065 х 12,95006 - 15000) х 25% = 15 885,45 грн).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем проведено перевірку виконання відповідачем вимог декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в філії «Харківське головне регіональне управління» від 19.02.1993р. №15-93.
Перевіркою встановлено факт порушення відповідачем вимог статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме - здійснення 11.12.2013р. клієнтом банку переказу грошових коштів у сумі 6065 доларів США за межі України з поточного рахунку на підставі поданого банківській установі INVOICE від 11.12.2013р., який не містить обов`язкових реквізитів щодо назви банку та реквізитів рахунку, на який здійснювався переказ, про що позивачем складено відповідний протокол від 03.10.2014р.
На підставі висновків, встановлених перевіркою, 16.10.2014р. позивачем прийнято постанову №70 про притягнення відповідача до відповідальності за порушення валютного законодавства, якою на ПАТ «КБ «Приват банк» накладено штраф у розмірі 19635,45 грн. (а.с. 34 - 35)
Вказану постанову супровідним листом від 16.10.2014р. за вих. №06-012/12022 направлено відповідачу до виконання.
У зв`язку з тим, що станом на 11.11.2014р. постанова Національного банку України про накладення штрафу відповідачем не виконана в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Національним банком України в порядку нагляду за дотриманням банками банківського законодавства проведено перевірку здійснення відповідачем валютних операцій, за результатами якої встановлено порушення валютного законодавства та відповідно прийнято постанову про притягнення ПАТ «КБ «Приватбанк» до відповідальності за порушення валютного законодавства. Оскільки станом на 11.11.2014р. відповідач у добровільному порядку не сплатив суму штрафу в розмірі 15885,45 грн, визначену постановою Управління Національного банку України в Харківській області про притягнення відповідача до відповідальності за порушення валютного законодавства №70 від 16.10.2014р., а тому вказані суми коштів підлягають стягненню в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2015р. провадження у цій справі №804/19923/14 було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України до набрання законної сили рішення по іншій адміністративній справі №804/19536/14 за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до Національного банку України про скасування постанови про притягнення ПАТ «КБ «ПриватБанк» до відповідальності за порушення валютного законодавства у вигляді штрафу на загальну суму 19635,45 грн №70 від 16.10.2014р.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21.04.2015р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015р., у справі №804/19536/14 визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України про притягнення ПАТ «КБ «ПриватБанк» до відповідальності за порушення валютного законодавства №70 від 16.10.2014р. в частині неправомірно нарахованого штрафу в сумі 3750 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2015р. провадження у цій справі №804/19923/14 поновлено.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016р., позов задоволено.
Стягнуто з ПАТ «КБ «Приватбанк» до Державного бюджету України штраф за порушення валютного законодавства в сумі 15885,45 грн.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у іншій судовій справі №804/19536/14 судами встановлено, що виконане ПАТ «КБ «ПриватБанк» доручення по проведенню банківської операції по переказу коштів в іноземній валюті на підставі поданого Invoice від 11.12.2013р., сума якої перевищує 15000 грн, не ґрунтується на приписах чинного законодавства, а тому застосування до банку відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 25% від суми (вартості) валютних операцій, передбаченої приписами п. 2.5 Положення про валютний контроль є правомірним та обґрунтованим.
При цьому суди дійшли висновку, що відповідно до статті 72 КАС України суд не вправі ставити під сумнів обов`язковість виконання судових рішень у справі №804/19536/14, а встановлені у зазначеній справі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції і прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що через ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі всіх необхідних документів, з урахуванням правил відповідної платіжної системи, клієнтом банку проведено валютну операцію по переказу коштів в іноземній валюті за кордон за допомогою платіжної системи «MONEYGRAM». З урахуванням того, що отриманий, в якості документу, що підтверджує наявність підстав для здійснення переказу за межі України, рахунок-фактура (INVOICE) №2839 від 11.12.2013р. містить всі обов`язкові реквізити, а також з урахуванням того, що такий переказ передбачав перерахування коштів з поточного рахунку клієнта та подальшою видачею готівкою грошових коштів отримувачу, назва банку та реквізити рахунку, на який здійснюється переказ не зазначалися, що цілком відповідає нормам валютного законодавства.
При цьому посилається на те, що переказ коштів з метою видачі отримувачу готівки за своєю правовою природою не передбачає наявності реквізитів назви банку та реквізитів рахунку, на який здійснюється переказ, а отже вимога постанови №496 щодо їх наявності має застосовуватися лише щодо грошових переказів, які завершуються зарахуванням грошових коштів на рахунок отримувача.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про Національний банк України», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Пунктом 14 частини 1 статті 7 цього Закону передбачено, що Національний банк України здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний контроль за банками та іншими фінансовими установами, які отримали ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій.
Згідно частини 3 статті 55 Національний банк України здійснює постійний нагляд за дотриманням, зокрема, банками банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів.
Згідно частини 1 статті 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема, накладення штрафу.
В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено факт несплати у встановлений строк в добровільному порядку відповідачем штрафу накладеного постановою позивача в порядку статті 16 Декрету «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», в силу приписів пункту 3.5 Положення про валютний контроль така сума штрафу підлягає стягненню в судовому порядку, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.
Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на протиправність рішення позивача про застосування санкцій за порушення валютного законодавства є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки правомірність прийнятого рішення та застосування щодо відповідача встановлено судовим рішенням у справі №804/19536/14.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук