ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року
м. Харків
Справа № 952/287/20
Провадження № 22-ц/818/4218/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
Суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
Учасники справи :
Позивач:                Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів",
Відповідач:      ОСОБА_1 ,                           
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 травня 2020 року, ухвалене суддею Яценко Є.І., -
встановив :
У квітні 2020 року  ТОВ «Фінансова компанія «Європейська  агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просило суд стягнути на їх користь з відповідача заборгованість по кредитному договору № 8801614838 від 12.01.2017 в сумі 40 273,99 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн.. 
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 12.01.2017 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») надано ОСОБА_1  кредит у сумі 17 800,00 грн. строком на 24 місяці, на підставі подання відповідачем до ТОВ «ФК «ЦФР» Заяви № 8801614838 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» разом із поданням Заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням яких підтвердив згоду, що Заява № 8801614838 від 12.01.2017 разом із Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР», а також, що ОСОБА_1 отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». 
26.06.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8801614838 від 12.01.2017. 
На виконання даного договору на адресу відповідача від імені ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Станом на 26.06.2019 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8801614838 від 12.01.2017 складає 40 273,99 грн.. 
Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 травня 2020 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»– задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська  агенція з повернення боргів» заборгованість по кредитному договору № 8801614838 від 12.01.2017 в сумі  40 273,99 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 102 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що12.01.2017 ним було заповнено заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ЦФР», жодного договору про надання банківських послуг між ним та позивачем у вказану дату укладено не було. Зазначав, що у заяві позичальника від 12.01.2017 процентна ставка не зазначена, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може. Також посилався на те, що перебіг строку позовної давності за вимогами ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 розпочався з 17.08.2017 та сплинув 17.08.2018, що свідчить про пропуск позивачем строку для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу у частині стягнення заборгованості по пені. Крім того, ОСОБА_1 наголошував на тому, що був позбавлений можливості прийняти участь у судовому розгляді та скористатись правами наданими йому процесуальним законом. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначила, що відповідач був ознайомлений з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами, його примірник Заяви № 8801614838 від 12.01.2017 на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» згоден отримати шляхом роздрукування з веб – сайта кредитодавця. Що стосується строків позовної давності, то в матеріалах справи відсутня відповідна заява відповідача, яка повинна була бути подана до винесення місцевим судом рішення. 
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає. По-перше, оскаржуване рішення постановлено за відсутності відомостей про належне повідомлення відповідача, що є порушенням норм процесуального права, та по-друге з порушенням норм матеріального права щодо застосування строку позовної давності.

З огляду на це, рішення суду на підставі п.4 ч.1, п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Судовим розглядом встановлено, що 12.01.2017 ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР»  на підставі кредитного договору № 8801614838 надало ОСОБА_1 кредит у сумі 17 800 грн.

26.06.2019 між ТОВ ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8801614838 від 12.01.2017.

Станом на 26.06.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 40 273,99 грн., з яких:
- 14 090,87 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;
- 2,74 грн. – сума заборгованості за відсотками;
- 17 280, 38 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);
- 8 900 грн. – заборгованість за пенею.

Так, частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до  частин 1 та 2  статті 207 ЦК України  правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом   ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України  визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно  ч. 1 ст.  1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Проте, згідно доводів апеляційної скарги, з якими погоджується суд апеляційної інстанції, справа була розглянута без належного повідомлення відповідача та за його відсутності. Матеріали справи не містять відомостей про повідомлення відповідача про розгляд справи.
Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.
За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.  

З огляду на те, що відповідач не брав участі у розгляді справи у суді першої інстанції, судова колегія вважає за можливе частково прийняти його доводи щодо пропуску строку позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд  першої інстанції вірно встановив, що згідно з умовами  позики  договору  позичальник ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати повернення коштів  частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором.
Матеріали справи , а саме розрахунок заборгованості (а.с.16) свідчить, що відповідач не виконує умови договору і не погашає тіло кредиту проценти та пеню з липня 2017 року.
З позовом позивач звернувся в квітні 2020 року. Отже, період за який може бути здійснено стягнення починається з квітня 2017 року до квітня 2020 року.
Судовим розглядом встановлено, що позивач просить стягнути заборгованість з липня 2017 року. Отже, що стосується стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 14090,87 та процентів в сумі 17280, 38 грн та 2,74 грн. є правомірним, оскільки нараховані в межах позовної давності - 3 роки.
Що стосується пені, то оскільки вона нарахована за період з липня 2017 року по січень
2019 року, тоді як річний строк позовної давності включає період з квітня 2019 року по квітень 2020 року. Таким чином, підстав для стягнення пені немає.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ціна позову становить 40273, 99 грн. Судом апеляційної інстанції задоволено позовних вимог на суму 31373, 99 грн, що складає 77, 90 % від оскаржуваної суми, відмовлено в задоволенні позовних вимог 22,1 %.
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська  агенція з повернення боргів» за подання позовної заяви сплатило 2102 грн, тобто 77, 90% від цієї суми складає 1637 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.
ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги було сплачено 3153 грн., відмовлено в задоволенні позовних вимог 22,1 % від суми позову, що складає суму судового збору 696,81 грн і підлягає стягненню з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська  агенція з повернення боргів» на користь відповідача. На підставі п.10 ст.141 ЦПК України судова колегія стягує різницю з відповідача на користь позивача в сумі 1637 грн - 696,81 грн , а саме 940 грн.65 коп.
Керуючись ст. 141, 367,368, ст.374, ст.376,381,382,383,384,389,390 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково. Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 травня 2020 року -  скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська  агенція з повернення боргів»: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, індекс 01032, (ЄДРПОУ 35625014, реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»), заборгованість по кредитному договору № 8801614838 від 12.01.2017 в сумі  31373 (тридцять одну тисячу триста сімдесят три) грн. 99 коп. та судовий збір в сумі 940 (дев"ятсот сорок) грн 65 коп., всього 32070 ( тридцять дві тисячі сімдесят) грн. 80 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.
Головуючий                                                                  С.С. Кругова
Судді                                                              Н.П. Пилипчук
                                                               О.Ю.Тичкова