ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 грудня 2020 року           справа №263/6847/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  на рішення  Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2020 р. у справі № 263/6847/20 (головуючий І інстанції Ковтуненко В.О.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
                                                        ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565222 від 21.05.2020, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565140 від 21.05.2020, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2020 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565140 від 21.05.2020, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень , провадження у справі закрив за відсутністю складу адміністративного правопорушення; скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565222 від 21.05.2020, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень -, провадження у справі закрив за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду яке прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з відеозапису наданого суду про який  зазначено в оскаржуваній постанові можливо встановити, що позивач порушив ПДР України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. 
Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення та перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженим карантином. Колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки явка позивача не визнавалась обов`язковою, позивач не позбавлений права залучити іншого представника, а суд не бачить перешкод для розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи. Крім того, представник відповідача не був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи в режимі відео конференції, звернувшись з відповідним клопотанням. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
17 травня 2020 року о 21:06 годині, поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області сержантом поліції Боднар В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565140, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Згідно постанови, 17.05.2020, о 21:06:47, м. Маріуполь, вулиця Митрополитська, 110, водій керуючи транспортним засобом 13110 державний номер НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив п.9.2. «б» Правил дорожнього руху України - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.
Також, 17 травня 2020 року о 22:02 годині, поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області сержантом поліції Боднар В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565222, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Згідно постанови, 17.05.2020 року, о 22:02:40, водій керував транспортним засобом 13110 державний номер НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 «а» Правил дорожнього руху України - порушення водіями транспортного засобу використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано докази на користь вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР ).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За підпунктом «б», «д» пункту 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
За «б» п.9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Отже, починаючи рух, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху. 
За «а» п.19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Отже, починаючи рух у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».
Згідно з статтею 31 Закону України «Про національну поліцію» , поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.
Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 
Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що спростовує висновок суду першої інстанції.
Суд, досліджуючи наявні в матеріалах справи відеозаписи що підтверджують порушення позивачем п.9.2. «б» ПДР України,  встановив, що на ньому зафіксовано, зокрема, момент наближення автомобіля позивача до перехрестям (світлофора та стоп-лінії), початок здійснення перетину ліній та переїзд через перехрестя без подачі сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті праворуч. Отже, позивач здійснив проїзд перехрестя без подачі сигналу світлового покажчика повороту. 
Також, суд, досліджуючи наявні в матеріалах справи відеозаписи що підтверджують порушення позивачем п.19.1 «а» ПДР України, встановив, що на ньому зафіксовано, зокрема, момент початку руху автомобіля позивача та виїзд на проїзну частину дороги у темну пору доби без увімкнених фар ближнього (дальнього) світла. Отже, позивач здійснив рух транспортного засобу у темну пору доби без увімкнення фар ближнього (дальнього) світла.
Крім того, відеозаписи свідчать, що інспекторами поліції роз`яснено позивачу його права та обов`язки.
Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, ознаки якого підпадають під дію ч.2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ч.2 статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд зазначає, що наданим відеозаписом зафіксовано факт порушення позивачем вимог п.9.2. «б» та п.19.1 «а» ПДР України, будь-яких протиріч при дослідженні цих доказів щодо наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, не має. 
Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не надано належної оцінки вказаним обставинам та доказам. 
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до викладеного, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про відмову у задоволені позовних вимог.
Керуючись ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                         ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  на рішення  Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2020 р.  у справі  № 263/6847/20 - задовольнити. 
Рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2020 р.  у справі  № 263/6847/20   - скасувати.
Прийняти нову постанову.
Відмовити у задоволені позовну ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565222 від 21.05.2020, якою притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2565140 від 21.05.2020, якою притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.
Повне судове рішення проголошено та підписано 09 грудня 2020 року

Суддя-доповідач                                                                                      Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                         А.А. Блохін

                                                                                                                 І.В. Геращенко