ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6667/19                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року                                                                      м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г.В.
суддів:          Мєзєнцева Є.І., Парінова А. Б.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області «Районний будинок культури»
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року
у справі № 320/6667/19 (розглянуто у відкритому судовому засіданні)
за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області
до відповідача Комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області «Районний будинок культури»
про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (надалі - позивач, Головного управління ДСНС України у Київській області) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Рокитнянського районного будинку культури відділу молоді та спорту Рокитнянської районної адміністрації Київської області (надалі - відповідач), з урахуванням уточнених позовних вимог, у якому просить суд:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд та приміщень Комунального закладу "Районний будинок культури" Рокитнянської районної ради Київської області, за адресою: Київська область, Рокитянського р-н., смт. Рокитне, вул. Першотравнева, буд. 10, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 27.09.2019 №200.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що посадовою особою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області проведено позапланову перевірку Рокитнянського районного будинку культури відділу молоді і спорту Рокитнянської  районної державної адміністрації за адресою: Київська область, Рокитянського р-н., смт. Рокитне, вул. Першотравнева, буд. 10, з питань додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складений акт від 27.09.2019 №200, в якому зафіксовано ряд порушень відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. У зв`язку із цим позивач просить суд застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки Рокитнянського районного будинку культури відділу молоді і спорту Рокитнянської  районної державної адміністрації.
Протокольною ухвалою Київським окружним адміністративним судом 13 січня 2020 замінено первісного відповідача у справі Рокитнянський районний будинок культури відділу молоді і спорту Рокитнянської  районної державної адміністрації на Комунальний заклад "Районний будинок культури" Рокитнянської районної ради Київської області, та оголошено перерву у зв`язку  із клопотанням відповідача до 27.01.2020.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року адміністративний позов Головного управління ДСНС України у Київській області - задоволено.
Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області "Районний будинок культури", за адресою: Київська область, Рокитянського р-н., смт. Рокитне, вул. Першотравнева, буд. 10, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 27.09.2019 № 200.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ним усунуто переважну частину порушень, встановлених за наслідками перевірки, а роботи по усуненню інших порушень наразі тривають. Водночас та частина порушень, що залишились, потребує додаткового фінансування, відтак щодо виділення додаткових коштів на усунення порушень встановлених перевіркою, проводяться роботи. 
Позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені.
За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 24.09.2019 ГУ ДСНС України у Київській області видано посвідчення на проведення позапланової перевірки Рокитнянського районного будинку культури відділу молоді і спорту Рокитнянської  районної державної адміністрації, за адресою: Київська область, Рокитянського р-н., смт. Рокитне, вул. Першотравнева, буд. 10, стосовно додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки.
Так, 27.09.2019 року На підставі наказу ГУ ДСНС України в Київській області року №1015 від 24.09.2019 (стор. 11 том І), доповідної записки  начальника Рокитнянського РС ГУ ДСНС України у Київській області  від 04.09.2019 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області було проведено позапланову перевірку виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.
За результатами позапланової перевірки складено акт №200 від 27.09.2019 року у якому зафіксовані такі порушення: 
- дерев`яні конструкції будівлі будинку культури не піддано вогнезахисній обробці;
- будівлю будинку культури не обладнано пристроями захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів;
- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщеннях будівлі будинку культури не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
- приміщення будівлі будинку культури не обладнано системою протипожежного захисту (системами пожежної сигналізації, системами оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей);
- дерев`яні конструкції сценічної коробки (сценічне оформлення) будинку культури не оброблені вогнезахисними засобами, що забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;
- евакуаційні виходи будинку культури не обладнані світловими показниками з написом вихід білого кольору на зеленому фоні, які повинні бути включеними на весь час перебування людей;
- внутрішній протипожежний водопровід будинку культури не забезпечено тиском води, виходячи з вимог ДБН В.2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація";
- на фасаді будівлі будинку культури відсутня табличка з інформацією про місце розташування протипожежного водопостачання, пожежних гідрантів (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на ній літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева);
- не проведено ремонт, технічне обслуговування наявним пожежним кранам в будівлі РБК, і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування;
- не забезпечено працюючий персонал СБК засобами індивідуального захисту;
- відсутній інформаційно-довідковий куточок для надання допомоги персоналу в отриманні відомостей щодо конкретних дій у надзвичайних ситуаціях;
- не організовано в повному обсязі навчання керівного складу та посадових осіб СБК в навчально-методичному центрі цивільного захисту та безпеки життєдіяльності.
На підставі наказу №40 від 10.01.2020 ГУ ДСНС України у Київській області проведено повторну позапланову перевірку Комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області "Районний будинок культури".
За наслідками проведення перевірки складено акт №2 від 13.01.2020, яким встановлено такі порушення:
- приміщення будівлі будинку культури не обладнано системою протипожежного захисту (системами пожежної сигналізації, системами оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей);
- дерев`яні конструкції сценічної коробки (сценічне оформлення) будинку культури не оброблені вогнезахисними засобами, що забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;
- внутрішній протипожежний водопровід будинку культури не забезпечено тиском води, виходячи з вимог ДБН В.2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація";
- не проведено ремонт, технічне обслуговування наявним пожежним кранам в будівлі РБК, і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування;
- не організовано в повному обсязі навчання керівного складу та посадових осіб СБК в навчально-методичному центрі цивільного захисту та безпеки життєдіяльності.
З огляду на встановлені порушення зафіксовані у акті №200 від 27.09.2019, позивач керуючись статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, звернувся до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд приміщень Комунального закладу "Районний будинок культури" Рокитнянської районної ради Київської області.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність перерахованих в указаному акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до виникнення пожежі або аварії, неконтрольованих процесів знищення та пошкодження вогнем будівлі, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас, відповідачем не надано доказів у підтвердження повного усунення виявлених під час перевірки порушень.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (надалі - Закон №877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частини 1 статті 3 Закону України Закону №877-V, державний нагляд (контроль), серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Частиною 1 статті 4 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку", забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Разом з тим, системно аналізуючи положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, колегія суддів вважає, що цими правовими нормами установлена можливість застосування різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.
Підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, як зазначалось та встановлено судом першої інстанції, слугувало виявлення на об`єкті повторної перевірки відповідача численних порушень норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів звертає увагу, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, а забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
При цьому, колегія суддів враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.
Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 560/639/19 та від 05 лютого 2020 року по справі № 160/1739/19.
Відповідачем не заперечується наявність виявлених під час перевірки позивачем порушення.
Щодо твердження апелянта стосовно того, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки ним повністю усунені або їх усунення завершується, колегія суддів зазначає, що такі доводи не спростовують наявність численних порушень станом на момент розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно позиції Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі №560/639/19 до повноважень суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду апеляційним судом є виключно питання застосування права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, судом правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а отже, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області «Районний будинок культури» - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                                Г. В. Земляна

Судді:                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев

А. Б. Парінов