ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 листопада 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №583/1892/20 
Номер провадження 22-ц/816/2164/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Ткачук С. С. ,  Хвостика С. Г. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони: 
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідач - Охтирська міська рада Сумської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2020 року в складі судді Сидоренко А.П., ухваленого у м. Охтирка,-

в с т а н о в и в :

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Охтирської міської ради Сумської області про визнання права власності на самочинно збудовану прибудову до квартири, площа якої становить 15,8 кв.м, а саме: приміщення 1-тамбур площею 3,4 кв.м, кухня площею 9,4 кв.м, санвузол площею 3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що заявниця є власницею вказаної квартири. Рішенням відповідача від 19 травня 1999 року їй надано дозвіл на розробку проектної документації для будівництва прихожої кімнати розміром 3х4 м, а у червні 1999 року Відділом архітектури та містобудування були надані Технічні умови на добудову прихожої до квартири. Також Проектним виробничо-архітектурним планувальним бюро м. Охтирки розроблено Проектну документацію вказаної добудови, а 24 листопада 2003 року Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації був розроблений Технічний паспорт на її квартиру із загальною площею 53,70 кв.м з урахуванням добудованої кімнати-прихожої розміром 3х4 м. На думку заявниці, виготовлений в 2003 році технічний паспорт на квартиру з добудовою та отримані дозволи свідчать про належне оформлення права приватної власності на кімнату-прихожу, проте у серпні 2019 році державним архітектурно-будівельним контролем складено акт та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також протокол про адміністративне правопорушення та постанову, якою позивачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу. Після чого позивачка з`ясувала, що після закінчення будівництва вона зобов`язана була ввести добудовану кімнату-прихожу в експлуатацію. На неодноразові звернення з декларацією про готовність до експлуатації об`єкта для реєстрації права власності на прибудову Відділ державного архітектурно-будівельного контролю відмовляв у здійсненні реєстрації добудови, тому ОСОБА_1 вважає, що оскільки добудова завершена у 2003 році з дотриманням будівельних, санітарних, архітектурних норм, санітарних вимог на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням, тому її права порушені.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. На думку заявниці апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про те, що замість добудови до квартири відбулось її переобладнання є безпідставними та такими, що спростовуються доказами у матеріалах справи. Крім того, суд не має повноважень робити такі висновки, оскільки відповідна експертиза не проводилась. Також вказує, що постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення будівельних норм та накладення стягнення у виді штрафу скасовано, чого суд не врахував, вважаючи обставину накладення стягнення встановленою. Звертає увагу на дотримання всіх норм при зведенні добудови до квартири, яка була завершена ще у 2003 році і з цього часу жоден співвласник земельної ділянки заперечень щодо її зведення не висловив, тобто жодних прав самочинним будівництвом не порушено. Вважає, що оскільки у реєстрації декларації про готовність добудови до введення в експлуатацію відмовлено, тому єдиним способом ввести в експлуатацію самочинне будівництво буде визнання на нього права власності у судовому порядку.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 13 березня 1999 року ОСОБА_1 є власницею двохкімнатної квартири, жилою площею 37,6 кв.м, загальною площею 43 кв.м, яка складається з двох жилих кімнат та кухні, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 12).
Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради «Про дозвіл громадянам розробки проектної документації на будівництво житлових будинків, частин житлових будинків, господарських приміщень, продаж незакінчених будівництвом житлових будинків» від 19 травня 1999 року № 240 ОСОБА_1 дозволено розробку проектної документації на будівництво частини житлових будинків, господарських приміщень, а саме прихожої кімнати розміром 3х4 м за адресою розташування її квартири (а.с. 11, 15).
21 травня 1999 року проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро складено акт відведення земельної ділянки і розбивки осей в натурі під будівництво (перебудову) жилого будинку, господарських споруд, а саме під будівництво прихожої кімнати розміром 4х3 м (а.с. 16-18).
У червні 1999 року Відділом архітектури та містобудування розроблені Технічні умови забудови земельної ділянки ОСОБА_1 , в яких, зокрема, роз`яснено забудовниці обов`язок звернення до міської ради із заявою про прийом добудови в експлуатацію після закінчення будівництва (а.с. 14, 18).
24 грудня 2003 року Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на квартиру ОСОБА_1 , загальна площа якої склала 59,70 кв.м, а жила площа 37,50 кв.м (а.с. 19-20).
З викладеного вбачається, що внаслідок будівельних робіт за рахунок прибудови загальна площа квартири позивачки збільшилась на 15,7 кв.м.

За результатами позапланової перевірки квартири позивачки 16 серпня 2019 року інспектором відділу державного архітектурно - будівельного контролю Охтирської міської ради на предмет дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил складено акт № 20, в якому зазначено, що у 1999 році розпочаті будівельні роботи по будівництву прибудови до квартири габаритним розміром 3,7х5,47 м, висота цоколю 0,33 м, загальна висота 3,7 м, прибудова складається з кухні -7,6 кв.м, ванної кімнати 3,2 кв.м та тамбуру. Прибудова до квартири закінчена у 2003 році, проте приміщення не прийняті в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 21-27).
Внаслідок встановлених перевіркою порушень вимог містобудівного законодавства 16 серпня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 29-30), згодом 19 серпня 2019 року винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченому ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с. 31), яка рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, скасована, а адміністративна справа - закрита (а.с. 78-81).
Крім того 16 серпня 2019 року позивачці було видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в якому ставилась вимога про введення в експлуатацію добудови до квартири або її знесення у строк до 16 жовтня 2019 року (а.с. 28).
04 вересня 2019 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на квартиру позивачки, згідно з яким загальна площа квартири складає 58,7 кв.м, житлова площа - 37,5 кв.м, допоміжна площа - 17, 8 кв.м, (а.с. 31-32). Також за результатами проведеної технічної інвентаризації 25 вересня 2019 року встановлено, що до квартири прибудована прибудова, внутрішня площа якої становить 15,8 кв.м (тамбур 3,4 кв.м, кухня 9,4 кв.м, санвузол 3 кв.м), з відповідним дозволом на право виконання будівельних робіт (а.с. 34).
20 вересня 2019 року Відділ державного архітектурно - будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області відмовив позивачці у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, у зв`язку з тим, що у вказаній декларації були вказані не всі дані відповідно до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року (а.с. 35).
Як зазначено у листі Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області від 20 грудня 2019 року № 13-17/162 прибудова до квартири ОСОБА_1 не може бути прийнята а експлуатацію відповідності до положень ч. 9 Прикінцевих положень Розділу V закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 158 від 03 липня 2018 року (а.с. 37).
Листом від 10 березня 2020 року Відділ державного архітектурно - будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області повернув ОСОБА_1 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта та подані документи у зв`язку з їх невідповідністю вимогам закону (а.с. 36, 38).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що за рахунок добудови фактично відбулось переобладнання квартири позивачки, а тому підстави для визнання за позивачкою права власності на добудову на підставі ст. 376 ЦК України відсутні. Також суд зазначив, що позивачкою не надано доказів відсутності порушень прав інших співвласників квартир у будинку добудовою, а встановити відповідність добудови вимогам 

санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку суд можливості не має.
Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.
Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).
Отже, норма ч. 1 ст. 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо).
За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.
Таким чином, оскільки добудовані до першого поверху багатоквартирного житлового будинку приміщення в експлуатацію у встановленому законом порядку прийняті не були, тому спірна добудова не є об`єктом цивільних прав та обов`язків і не може виступати частиною житлового будинку.
Матеріали справи не містять доказів усунення позивачкою допущених нею порушень вимог містобудівного законодавства, які були встановлені Відділом архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради та окреслені у листі від 20 вересня 2019 року № 13-17/118 на адресу ОСОБА_1 (а.с. 35) та які є причиною відмови у реєстрації декларації про готовність до експлуатації спірної добудови до квартири.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Апеляційний суд звертає увагу, що визнання права власності на самочинне будівництво у судовому порядку не може бути способом ухилення забудовника від обов`язку дотримуватись містобудівного законодавства та процедури введення будівництва в експлуатацію, а суд не є органом, який своїм рішенням замінює функції дозвільних та контролюючих органів у сфері містобудування щодо висновку про можливість використовувати нерухоме майно за призначенням. Тобто, позивачка не позбавлена можливості в позасудовому порядку набути право на добудову, виконавши вимоги контролюючих органів щодо введення в експлуатацію останньої.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову. Підстав для скасування зазначеного рішення за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення 

Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: С.С. Ткачук

С.Г. Хвостик