ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року	Львів	Справа № 460/4846/20 пров. № А/857/11024/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                   Пліша М.А.,
суддів                                                                       Большакової О.О., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року (головуючий суддя Недашківська К.М., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністравтиним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зробити виплату пенсії за понаднормовий стаж у розмірір 1% за кожен рік роботи понад 20 років, починаючи 01.05.2020 виплачувати з розрахунку заробітної плати 11170 грн 19 коп., що застосовується при призначенні пенсії.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.08.2020, постановленого у порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо перерахунку та виплати позивачу з 1 травня 2020 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 770 грн. 10 коп. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01 травня 2020 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, в сумі 11170 грн. 19 коп., та з кількості років понаднормового стажу, визначеного на момент здійснення перерахунку. Стягнуто на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом допущено неповне з`ясування обставин, які мають значення у справі, та порушення норм матеріального права, тому просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляцінійц скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги норми статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф» (далі Закон №796-ХІІ) після внесених змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-УІІІ.
11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148- УІІІ згідно із п. 2 п.п. 3 розділу І норму ст. 56 ч. 2 Закону №796-ХІІ доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частина 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає перерахунок пенсії за двоскладовою системою нарахування пенсії. У цьому випадку визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин:
Перша частина пенсії, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом та частини пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом. Перша із цих двох частин (стаж до 1 січня 2004 року) визначатиметься за нормами і правилами, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набрання чинності Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» (з змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 № 312), передбачено застосування при призначенні пенсій за двоскладовою формулою мінімального та максимального розмірів пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2003 р. № 544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» (відповідно, 50 та 150 гривень), збільшені на 12 відсотків. 
Друга частина пенсії за віком (за страховий стаж після 1 січня 2004 року) обчислюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за формулою, передбаченою частиною першою цієї статті Закону, без обмеження максимальним розміром. Частина пенсії, обчислена за період страхового стажу до 1 січня 2004 року буде проіндексована відповідно до визначеного порядку індексації розмірів пенсій та етапів такої індексації за період до моменту фактичного виходу на пенсію та підсумована з другою частиною пенсії, обчисленою за період страхового стажу після 1 січня 2004 року, і буде виплачуватись застрахованій особі однією сумою.
          При призначенні пенсій відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» № 1783 від 20.11.2003, застосовуються мінімальний та максимальний розміри пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 № 544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», збільшені на 12 відсотків - 168,00 грн. (150,00 грн. - максимальний розмір пенсії + 150,00 грн. X 12 %), відповідно проводити перерахунок пенсії позивача згідно з вимогами частини другої статті 27 Закону № 1058 недоцільно.
Оскільки, позивач звернувся за перерахунком до управління після набрання чинності змін, внесених до ст. 56 ч.2 Закону №796-ХІІ, то відповідно ці зміни підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії.
Правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами, Закон № 796- XII пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років чоловікам та 15 років жінкам, але не вище 75 % заробітку, застосовується лише у разі призначення пенсії на умовах визначених частиною 2 ст. 27 Закону № 1058-ІV. 
Оскільки, позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 ст. 27 Закону № 1058-ІV, а залишився на пенсії за віком на умовах ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV, то відповідач у зв`язку із зміною правового регулювання спірних правовідносин правомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 2148-VІІІ від 03.10.2017.
Розрахунок та підвищення до пенсії Позивача за понаднормативний стаж проведено відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 01.05.2020 проведено перерахунок пенсії відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» згідно з Порядком проведення терерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», пляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт 1,11.
Після перерахунку з 01.05.2020 розмір заробітку для обчислення пенсії позивача становить (1170,19 (3764,40 грн - середня заробітна плата по країні за 2014-2016 роки відповідно до пункту 1-3 Прикінцевих положень Закону (зі змінами) х 1,17 - коефіцієнт підвищення з 01.03.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 х 1,11 коефіцієнт іідвищення з 01.05.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від )1.04.2020 № 251x2,28484 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
У справі «Суханов та Ільченко проти України» (рішення від 26.06.2014, п.35) Європейський суд з прав людини зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим павом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання» якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя -наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 127/24532/16-а, адміністративне ровадження №К/9901/32198/18).
Вважає, що у спірних правовідносинах щодо проведення перерахунку пенсії на виконання судового рішення з урахуванням норм частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній до 11.10.2017) не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які пострали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також немає усталеної практики національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. З огляду на це, у позивача немає «законних сподівань» на збільшення пенсії, які могли б підпадати під дію ст. 1 Першого протоколу.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу держаної влади.
Також судом першої інстанції не врахований майновий стан відповідача щодо стягнення судового збору, бо державні асигнування спрямовуються лише на виплату пенсій, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не має можливості сплатити судовий збір.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які пострааждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Кузнєцовського міського суду Рівненської області у справі №565/1226/17 від 07.08.2017, залишеню без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017, позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 07.04.2017 пенсії за віком із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, на підставі норми частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - по день припинення права на вказаний вид збільшення пенсії на таких підставах.
Постановою Верховного Суду від 11.09.2018 касаційну скаргу Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишено без задоволення, постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду - без змін.
На виконання даного судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі Закон №796-XII) і здійснювалася така доплата до 31.01.2018.
Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №460/3060/19 зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.02.2018, з урахуванням частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку та виплачувати пенсію за віком з урахуванням проведеного перерахунку пенсії.
На виконання вказаного рішення відповідач відновив виплату доплати за понаднормовий стаж з 01.02.2018.
14 травня 2020 року позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок доплати до пенсії за понаднормовий стаж з розрахунку розміру заробітної плати в сумі 11170,19 грн. 
Відповідач листом від 16.06.2020 відмовив позивачу з огляду на відсутність підстав для обчислення доплати до пенсії позивача за понаднормовий стаж від заробітної плати, що застосовується при визначенні розміру пенсії з 01.05.2020.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
При цьому, пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 49 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
З огляду на це суд першої інстанції праивльно вважав, що законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-ІV, або спеціальним Законом №796-ХІІ.
Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за віком), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
При цьому, починаючи з впровадженням в Україні пенсійної реформи, тобто з 1 січня 2004 року, призначення та перерахунок пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції є неможливим лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-ІV. Застосування окремих положень Закону № 1058-ІV не є перешкодою для застосування положень Закону № 796-ХІІ при обрахунку пенсії вказаній категорії осіб.
З огяду на це, правильним є твердження суду про те, що особам, яким призначена пенсія за віком та на яких поширюється дія Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік стажу. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018 року в справі № 560/675/17.
Крім того, право позивача перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, встановлено в судових рішеннях: постанові Кузнецовського міського суду Рівненської області у справі №565/1226/17 від 07.08.2017 та рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №460/3060/19.
Згідно матеріалів справи, з моменту проведення перерахунку пенсії позивача станом на 07 квітня 2017 року на виконання постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року в справі № 565/1226/17, та станом на 01.02.2018 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №460/3060/19, розмір заробітної плати, що враховується при обчисленні пенсії, та обсяг понаднормового стажу позивача збільшувалися, а саме: розмір заробітної плати станом на 07 квітня 2017 року становив 4529,99 грн., розмір заробітної плати станом на 01 квітня 2018 року становив 10063,24 грн. З 01 травня 2020 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році». Після перерахунку розмір заробітку для обчислення пенсії позивача становить 11170 грн. 19 коп. Відтак, підвищення до пенсії позивача, передбачене частиною другою статті 56 Закону №796-ХІІ, також мало збільшитися.
З 1 травня 2020 року відповідач здійснює розрахунок підвищення до пенсії, передбачене частиною другою статті 56 Закону № 796-ХІІ, в такому ж розмірі, що й станом на 07 квітня 2017 року, тобто з розрахунку розміру заробітної плати для обчислення пенсії – 4529 грн. 99 коп. Крім того, кількість років понаднормового стажу орган Пенсійного фонду визначає в розмірі 17 років. Однак, станом на 2020 рік (01.05.2020) відповідно до протоколу перерахунку пенсії, наданого відповідачем, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 38 років. Тобто, понаднормовий стаж позивача складає вже 18 років, а не 17, як розраховує відповідач.
З огяду на викладене, суд першої інстанцї підставно вважав, що всупереч вимогам законодавства та судовим рішенням за позовними вимогами ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України при здійсненні перерахунку пенсії позивача визначило його підвищення до пенсії, передбачене частиною другою статті 56 Закону № 796-ХІІ, в розмірі 770 грн. 10 коп. (4529 грн. 99 коп. х 17%), а не в належному розмірі 2010 грн. 63 коп. (11170 грн. 19 коп. - розмір заробітку для обчислення пенсії х 18% - відсоток за кожен рік роботи понад 20 років, тобто за 18 років понаднормового стажу), тому обгрунтовано прийняв рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі при цьому правильно, для повного захисту порушених прав позивача, вийшов за межі позовних вимог, та визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 1 травня 2020 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сталій сумі 770 грн. 10 коп., та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01 травня 2020 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, в сумі 11170 грн. 19 коп., та з кількості років понаднормового стажу, визначеного на момент здійснення перерахунку.
Також суд першої інстанції вірно, з урахуванням вимог статті 139 КАС України, вирішив питання про розподіл судових витрат. 
Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року по справі № 460/4846/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. В. Ніколін