Ухвала    

11 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 404/9307/19
провадження № 61-18123ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,             Зайцева А. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яка подана представником Шупляковою       Світланою Борисівною, на постанову Кропивницького апеляційного суду      від 19 листопада 2020 року у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про повернення страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - ТДВ «Експрес Страхування») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просило стягнути на свою користь виплачене страхове відшкодування у розмірі 490 159,15 грн.
Позов мотивовано тим, що 17 липня 2018 року між сторонами укладено договір страхування наземних транспортних засобів № 208.18.2413100 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Kia Sportage», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . За умовами Договору, вказаний транспортний засіб застрахований за страховими ризиками, серед яких - незаконне заволодіння.
У нічний період доби, з 21 жовтня 2018 року на 22 жовтня 2018 року у                            АДРЕСА_1 , було викрадено транспортний засіб, що є предметом Договору та належить відповідачу.
ОСОБА_1 повідомив Кропивницький відділ поліції ГУ НП у Кіровоградській області про незаконне заволодіння автомобіля, а інформацію про викрадення було внесено до ЄДР за № 12018120020008953 та видано заявнику відповідний витяг від 22 жовтня 2018 року.
23 жовтня 2018 року відповідач звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» з повідомленням про вказану подію, а 07 листопада 2018 року із заявою про виплату страхового відшкодування.
На виконання умов Договору позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування по страховому ризику «Незаконне заволодіння» в загальному розмірі 490 159,15 грн, яка розрахована в межах встановленої Договором страхової суми та з вирахуванням франшизи.
У ході проведення слідчих дій, Слідче управління ГУНП у Київській           області було виявлено та вилучено раніше викрадений автомобіль                   «Кіа Sрогtаgе», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов             № НОМЕР_4 , а вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 12018120020008953.
20 вересня 2019 року вказаний автомобіль було передано СУ ГУ НП у Київській області представнику позивача Залуцькому С. В. на відповідальне зберігання, який перебуває у розпорядженні позивача, а останнім самостійно відшкодовані витрати по зберіганню автомобіля на штрафмайданчику і може бути отриманий відповідачем у будь-який час.
06 листопада 2019 року відповідачу було направлено повідомлення про місце перебування транспортного засобу та вимогу про необхідність повернення коштів та повернення у власність автомобіля відповідно до договору в добровільному порядку. Вказане повідомлення, що було отримано         ОСОБА_1 , останній проігнорував, на зв`язок не вийшов та транспортний засіб не забрав, а коштами позивача користується незаконно, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до суду.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2020 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування у розмірі 490 159,15 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_1 подало апеляційну скаргу.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про повернення страхового відшкодування.
 
04 грудня 2020 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2020 року залишити в силі.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102 грн.
Предметом позову у справі № 404/9307/19 є вимога майнового            характеру, а саме стягнення виплаченого страхового відшкодування у   розмірі 490 159,15 грн.
Справа є незначної складності, ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(2 102 грн х 250 = 525 500 грн) та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження. 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, тлумачення       статті 19 ЦПК України свідчить, що справа є малозначною в силу вимог пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом                       (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої 
статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93,                   § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, 
№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яка подана представником Шупляковою Світланою Борисівною, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про повернення страхового відшкодування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Є. В. Коротенко

В. С. Жданова 

А. Ю. Зайцев