УХВАЛА

12 жовтня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.006595
адміністративне провадження №К/9901/24165/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Губської О.А.,
суддів – Білак М.В., Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006595 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )  про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2013 року по 2018 рік.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року, позов задоволено. 
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 21 вересня 2020 року. 
За правилами частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Статтею 329 КАС України  визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 зазначеної статті визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.    
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, оскаржувана постанова ухвалена 15 липня 2020 року.
Разом з тим, згідно з інформацією з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", касаційну скаргу у цій справі вперше подано до суду 18 вересня 2020 року, однак ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2020 року її було повернуто скаржнику.
Вдруге відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою 18 вересня 2020 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на касаційне оскарження.
Водночас, у касаційній скарзі скаржник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Крім того, відповідно до частини четвертої  статті 330 КАС України   до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Проте, матеріали касаційної скарги не містять документа про сплату судового збору. Натомість, скаржник просить врахувати майновий стан Львівського прикордонного загону (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України і "відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі".
Частиною першою  статті 133 КАС України  передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені  статтею 8 Закону України "Про судовий збір".
Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вищезазначені умови, за наявності яких можливо було б відстрочити чи звільнити повністю або частково від сплати судового збору у скаржника відсутні.
Відповідно до статей  1  та  2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Крім того, суд враховує положення пункту 1 частини другої  статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.
Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя. У справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia", заява №        26746/05, п.108-112) Європейський суд з прав людини нагадує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб ("Ashingdane v. the United Kingdom", Заява №8225/78, п. 57).
З урахуванням викладеного, Верховний Суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України "Про судовий збір"  встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 цього Закону  ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2019 році фізичною особою щодо немайнової вимоги.
Згідно зі  статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"  станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 грн.
На підставі викладеного, Львівський прикордонний загін (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України за подання касаційної скарги на рішення суду має сплатити 1536    грн 80 коп (1921 х 0,4 х 200%).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код  класифікації доходів бюджету: 22030102    «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________    (ПІБ чи назва установи, організації позивача),    на рішення від ______    (Дата оскаржуваного рішення)    по справі _________    (Номер справи),    ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд)    (назва суду, де розглядається справа).
Згідно з частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 Кодексу адміністративного судочинства України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та подання належних та допустимих доказів поважності пропуску цього строку, а також надання до суду документа про сплату судового збору.
Керуючись статтями  169,  248,  328,  330,  332 КАС України, Верховний Суд,
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору  відмовити.
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006595 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху (в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження), в установлений судом строк, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
У разі невиконання вимог ухвали суду в іншій частині, в установлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	Л.О. Єресько