УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 667/2549/13-ц
провадження № 61-13411ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 
Стягнено солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договорому розмірі 35 812,51 доларів США, що еквівалентно 286 249,40 грн.
Стягнено з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» по 1 431,25 грн у відшкодування судового збору. 
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1  оскаржив його у апеляційному порядку.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 17 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків. 
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, Херсонський апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконав, виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України для поновлення строку на апеляційне оскарження, не обґрунтував. 
Не погоджуючись із рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року та ухвалою Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року, ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до змісту пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки, відповідно до матеріалів касаційної скарги та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 рокуне переглядалося в апеляційному порядку, воно не підлягає касаційному оскарженню. 
За таких обставин касаційний суд відмовляє у відкритті касаційного провадження в частині оскарження  ОСОБА_1 рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року. 
Щодо оскарження ОСОБА_1  ухвали Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року касаційний суд дійшов наступного висновку.
З аналізу статті 389 ЦПК України вбачається, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Касаційну скаргу ОСОБА_1  обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
Пунктом 1.13 розділу XIII«Перехідні положення» ЦПК України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до положень статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частин другої, третьої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною другою статті 358 ЦПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Апеляційним судом установлено, що заявником в апеляційній скарзі порушено питання поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, проте не зазначено підстав для його поновлення. Крім того, заявником не надано доказів того, що він не був повідомленим про розгляд справи, або доказів виникнення обставин непереборної сили.
За таких обставин Херсонський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги заявника без руху.
3 лютого 2020 року до Херсонського апеляційного суду на виконання вимог ухвали від 17 січня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що він позбавлений можливості захищати свої права та своє майно, належне йому на законних підставах. Будь-яких інших документів на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило. 
Розглянувши подане заявником клопотання, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 подана до суду після спливу одного року з дня складення судом першої інстанції повного тексту судового рішення і заявник був повідомлений про розгляд справи, брав участь у судовому засіданні; на обставини непереборної сили як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження заявник не посилається. 
Апеляційний суд, встановивши, що недоліки апеляційної скарги заявником не усунено, виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження, не обґрунтовані, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року. 
Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення. Судове рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження. 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
Оскільки оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права і підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року суд відмовляє.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 червня 2013 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов