ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12394/18	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/727/20 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Шевчук Г. М., 
за участю секретаря - Боднар Р.В. 
та сторін: представника позивача ПАТ “УкрСиббанк” - адвоката Демчука О.В., відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Пономаренка І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/12394/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року, ухваленого суддею Ромазаном В.В., повний текст якого складений 04 червня 2020 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №11121017000 від 22 лютого 2007 року, -
В С Т А Н О В И В:
у липні 2018 року Публічне акціонерне товариство “УкрСиббанк” звернулося в суд із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №11121017000 від 22 лютого 2007 року по кредиту та процентам у розмірі 28 602 (двадцять вісім тисяч шістсот два) швейцарських франка 95 сантимів та пені у розмірі 71,73 гривні, а також стягнення судового збору у розмірі 11 369 (одинадцять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 99 копійок.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ “УкрСиббанк” зазначило, що з відповідачем 22 лютого 2007 року був укладений кредитний договір №11121017000, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 67000 швейцарських франків на строк до 21 лютого 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99% річних. Однак, відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків протягом тривалого часу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Станом на 23 червня 2018 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, яка становить 28 602 (двадцять вісім тисяч шістсот два) швейцарських франка 95 сантимів, що станом на 23 червня 2018 року за курсом НБУ еквівалентно 757 927 (сімсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 89 копійок та пені у розмірі 71,73 гривні, з яких: 27 860 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят) швейцарських франків 92 сантими — заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3 046 (три тисячі сорок шість) швейцарських франка 76 сантимів; 742 (сімсот сорок два) швейцарських франка 03 сантима — заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 506 (п`ятсот шість) швейцарських франка 87 сантимів; 66,99 гривень — пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 24 червня 2017 року по 23 червня 2018 року; 4,74 гривні — пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 23 січня 2018 року по 22 червня 2018 року.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №11121017000 від 22 лютого 2007 року — задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” заборгованість за кредитним договором №11121017000 від 22 лютого 2007 року, в розмірі 28 602 (двадцять вісім тисяч шістсот два) швейцарських франка 95 сантимів, що еквівалентно 787 942 (сімсот вісімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 62 копійки по курсу НБ України на момент ухвалення судового рішення, з яких: 27 860 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят) швейцарських франків 92 сантими, що еквівалентно 767 501 (сімсот шістдесят сім тисяч п`ятсот одна) гривня 47 копійок по курсу НБУ на момент ухвалення судового рішення заборгованість за кредитом; 742 (сімсот сорок два) швейцарських франка 01 сантима, що еквівалентно 20 441 (двадцять тисяч чотириста сорок одна) гривня 15 копійок по курсу НБ України на момент ухвалення судового рішення заборгованість по відсотках, а також 71 (сімдесят одна) гривня 73 копійки нарахованої пені.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” 11 369 (одинадцять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 99 копійок сплаченого позивачем судового збору при зверненні із позовом в суд.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року по справі №607/12394/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” до ОСОБА_1 про стягнення коштів — залишити без задоволення, посилаючись на те, що воно прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з порушенням норм процесуального права, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що жодного документу про отримання коштів у іноземній валюті в матеріалах справи немає, а є документ — заява на видачу готівки за №17 від 22 лютого 2007 року, в якій зазначено отримання коштів в сумі 262 003,50 гривень. Також вказує, що жодного повідомлення на її адресу про зміну процентної ставки не надсилалося та представник позивача ухилився від відповіді щодо надання підтвердження виконання позивачем вимог п.9.2. договору про обов`язкове повідомлення відповідача про зміну процентної ставки. В жодному документі не обговорювалося і не було домовленості іншої процентної ставки до 17,98% і позивач не зміг пояснити звідки саме взялася дана процентна ставка. Щодо того, що суд відкинув твердження представника відповідача про пропуск строку позовної давності позивачем із зверненням до суду із позовом, оскільки вважає, що вимога відповідачу була надіслана банком 05 квітня 2018року, однак, жодного підтвердження направлення вимоги в матеріалах справи — відсутні. Також, заявник вважає, що позивач не надав доказів про правонаступництво ними АКІБ “УкрСиббанк”. 
Від Акціонерного товариства “УкрСиббанк” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року — без змін, посилаючись на те, що вона є безпідставною, необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Вказує, що Банк надав ОСОБА_1 кредит у іноземній валюті у розмірі 67 000 швейцарських франків шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника. Даний факт доводить те, що апелянт не лише була повною мірою ознайомлена із такою істотною умовою Кредитного договору як валюта зобов`язання, але й протягом всієї дії даного договору своїми діями жодним чином не заперечувала наявність валютних зобов`язань перед позивачем, які виникли відповідно до укладеного нею договору. У зв`язку із тим, що апелянтом належним чином не виконувалися взяті нею на себе зобов`язання за кредитним договором, позивачем на період прострочення сплати платежів було нараховано у відповідності до даного договору процентну ставку у подвійному розмірі. Водночас, після вручення ОСОБА_1 11 березня 2008 року повідомлення, остання письмово не повідомила банк про незгоду із зміненою процентною ставкою, що свідчить про законність нарахування банком процентної ставки у подвійному розмірі на період прострочення сплати платежів за кредитом. Щодо неотримання апелянтом вимоги про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, то дана вимога була направлена банком 05 квітня 2018 року, яку ОСОБА_1 отримала 15 квітня 2018 року, доказом чого є її підпис та зазначення прізвища на повідомленні про отримання поштового відправлення. Твердження апелянта про те, що підписання ОСОБА_2 документів є незаконним, вважають їх такими, що суперечить дійсним обставинам справи та просять суд не брати їх до уваги. Вказують, що судом не виносилось ухвали про витребування оригіналів доказів в межах справи №607/12394/18 у АТ “УкрСиббанк” був відсутній обов`язок надавати в суд оригінали документів. Крім того, подані позивачем засвідчені копії не мали підстав ставити під сумнів відповідність поданих копій оригіналу. Сторонами у кредитному договорі було чітко передбачено детальний розпис процентної ставки, розмір кредиту та розмір щомісячних платежів позичальника. Крім того, зазначають, що розмір супутніх послуг склав 0 гривень, що суперечить позиції відповідача про введення її в оману щодо сукупної вартості кредиту. Додатково вказують, що платежі третім особам (страхування, нотаріальні послуги) виходять за межі грошових зобов`язань між кредитодавцем та позичальником, що виникли з кредитного договору, а отже, не можуть врегульовуватися умовами кредитного договору, такі платежі регулюються окремими договорами, укладеними позичальником із третіми особами.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пономаренко І.А. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладені в ній.
Представник ПАТ “УкрСиббанк” - адвокат Демчук О.В. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком “Укрсиббанк”, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство “Укрсиббанк”, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11121017000, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 67000 швейцарських франків, що за курсом на дату укладення кредитного договору становить в національній валюті України 273 413, 06 грн. Крім цього, ОСОБА_1 тривалий час виконувала умови договору, здійснюючи погашення отриманого кредиту, у валюті кредитування - швейцарський франк, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого ОСОБА_1 на виконання умов зазначеного кредитного договору. АКІБ “УкрСиббанк”, укладаючи кредитний договір із ОСОБА_1 в іноземній валюті, діяв в межах своїх повноважень та згідно вимог чинного законодавства на підставі банківської ліцензії №75 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України “Про банки і банківську діяльність” та письмового дозволу від 19 листопада 2002 року №75-2 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України “Про банки і банківську діяльність” згідно додатку до даного дозволу. Судом також встановлено, що не пропущений строк позовної давності звернення позивачем до суду, оскільки вимога відповідачу була надіслана банком 05.04.2018 року, позовна заява подана банком 03.07.2018 року, тобто в межах строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. 
Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції повністю погоджується, виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 “Позика. Кредит. Банківський вклад” ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Звернення банку з позовом, вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.
Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/132-ц та від 31 жовтня 2018 року в справі №202/4494/16-ц.
Судом встановлено, що 22 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком “Укрсиббанк”, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство “Укрсиббанк”, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11121017000, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 67 000 швейцарських франків, що за курсом НБ України на дату укладення договору в національній валюті становить 273 413,06 грн. на термін з 22.02.2007 року до 21.02.2025 року (том 1, а.с. 16-20).
Пунктами 1.3.1 - 1.3.3 Кредитного договору, сторони узгодили процентну ставку за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до пункту 9.2 даного договору. Нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця.
Пунктом 1.5 зазначеного правочину передбачено, що кредит надається шляхом зарахування банком на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.
У пункті 5.5 договору визначено, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більше ніж на п`ять календарних днів, та/або у випадку порушення позичальником умов договору застави, вказаного в п.2.1 цього договору, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за даним договором в порядку визначеному в розділі 11 даного договору.
Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або комісій позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 0,2% від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій) розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно пункту 7.3 вказаного правочину, сторони передбачили, що відповідно до вимог ст.611 ЦК України, при порушенні позичальником вимог п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 7.4, 9.2 даного договору банк має право самостійно змінити термін повернення кредиту за даним договором в порядку встановленому розділом 11 даного договору.
Також, відповідно до п.9.2 зазначеного правочину сторони узгодили між собою, що відповідно до вимог статті 611 ЦК України, сторони погодили, що протягом дії даного договору процентна ставка підлягає зміні в сторону збільшення у разі настання будь-якого з наступних випадків:
- Порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежного виконання умов даного договору та/або умов забезпечувальних договорів);
- Погіршенням фінансового стану позичальника, документально підтвердженим в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком, а також даних по виконанню позичальником кредитної дисципліни, тобто своєчасного погашення заборгованості та інших зобов`язань, передбачених даним договором;
- Здійснення поточних коливань процентних ставок по вкладам та/або кредитам або змін у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад девальвація курсу національної валюти до курсу долара більше ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара, установленого НБУ на момент укладення кредитної угоди, чи останнього перегляду процентної ставки); підвищення ставки про кредитах банків України у відповідній валюті (по статиці НБУ); підвищення ставки на 3 відсоткових пункти по бланкових кредитах “овернайт” НБУ з моменту укладення кредитної угоди чи останнього перегляду процентної ставки.
Збільшення розміру процентної ставки здійснюється в такому порядку: про встановлення іншого розміру процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом направлення поштою рекомендованого листа за адресою, що вказана позичальником у даному договорі, або іншу адресу, яку позичальник повідомить банку при зміні адреси. Сторони погодили, що зміна розміру процентної ставки, що здійснюється відповідно до цього пункту не потребує додаткового підписання сторонами угод про внесення змін, а новий розмір процентної ставки за даним договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку. При незгоді позичальника з встановленим розміром процентної ставки, останній може повідомити про це банк письмово. У разі незгоди позичальника з встановленим розміром процентної ставки, банк має право самостійно змінити термін повернення кредиту та сплати відсотків та достроково витребувати суму кредиту у повному розмірі у порядку, вказаному у розділі 11 даного договору.
Розділом 11 зазначеного договору встановлено порядок дострокового повернення кредиту. Так, згідно із п.11.1, 11.2 даного договору передбачено, що відповідно до ст.ст.525, 611 ЦК України, сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п.3.4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 7.4, 9.2 даного договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п.1.2.2. даного договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов`язком до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. Така вимога направляється на адресу позичальника листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур`єром.
Сторонами по вказаному кредитному договору було підписано графік погашення кредиту, який є невід`ємною його частиною та встановлено суми щомісячних платежів, які повинен сплачувати позичальник у розмірі 310,19 швейцарських франків (том 1, а.с. 21-24).
Згідно виписки та кредитових документів по рахунку № НОМЕР_1 з 22 лютого 2007 року по 23 лютого 2007 року, на виконання спірного правочину, позивачем було зараховано ОСОБА_1 на відкритий їй поточний рахунок № НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 67 000 швейцарських франків, що еквівалентно 273 413,06 грн., як це передбачав п.1.6 даного кредитного договору від 22 лютого 2007 року (том 1, а.с. 32).
В зв`язку з цим колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що банк не надав відповідачу кредит у іноземній валюті. 
19 лютого 2008 року ОСОБА_1 надіслане повідомлення №044177 про те, що АКІБ “УкрСиббанк” з метою підвищення якості умов кредитування фізичних осіб з 12 березня 2008 року запроваджує нову систему нарахування відсотків у випадку прострочення нею платежу за кредитним договором, а саме: у випадку якщо порушення нею кредитної дисципліни буде пов`язане з простроченням платежу за кредитним договором, то банком прийнято рішення нараховувати підвищені проценти не на всю суму кредиту, а лише на прострочену суму основного боргу.
Дане повідомлення ОСОБА_1 отримала 11 березня 2008 року, що підтверджується рекомендованим листом за №0230701159913.
ОСОБА_1 тривалий час виконувала умови спірного договору, здійснювала внесення чергових платежів за ним, у тому числі сплачувала нараховані відсотки у розмірах установлених банком. Останній платіж відповідачем був здійснений у січні 2018 року.
Тому доводи заявника про те, що жодного повідомлення на її адресу про зміну процентної ставки не надсилалося, також не заслуговують на увагу.
Відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором №11121017000 від 22 лютого 2007 року, не сплачувала в передбачених договором розмірах і порядку кредит та відсотки за його користування, внаслідок чого станом на 23 червня 2018 року, виникла заборгованість, яка, згідно представлених позивачем розрахунків, складає 28 674,68 швейцарських франків, з яких:
- 27 860,92 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 506,87 швейцарських франків;
- 742,03 швейцарських франків - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 506,87 швейцарських франків;
- 71, 73 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період із 24 червня 2017 року по 23 червня 2018 року (том 1, а.с. 33-48).
05 квітня 2018 року АТ “УкрСиббанк” надіслало вимогу №23-1-02/397 ОСОБА_1 , що станом на 04 квітня 2018 року заборгованість позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 28 142 (двадцять вісім тисяч сто сорок два) швейцарських франки 67 сантимів, з яких: 27 860 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят) швейцарських франки 92 сантими — кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість — 2 116 (дві тисячі сто шістнадцять) швейцарських франків 19 сантимів; 281 (двісті вісімдесят один) швейцарський франк 75 сантимів — заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість — 51 (п`ятдесят один) швейцарський франк 39 сантимів. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги — з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (Вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ “УкрСиббанк” це 13 травня 2018 року, оскільки 11 квітня 2018 року зазначену вимогу ОСОБА_1 отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0530015573782. З позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся в суд 03 липня 2018 року.
У зв`язку з чим, колегія суддів вважає надуманими доводи заявника про те, що відповідачу не направлялася вимога про дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим пропущений строк позовної давності позивачем із зверненням до суду із позовом, тобто в межах строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. 
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 31 серпня 2020 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року слід поновити.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року — залишити без змін.
Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 листопада 2020 року.
Головуючий 
Судді