ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/2110/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицька Н. О. - головуючий, Мачульський Г.М., Случ О. В.,
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (змінене найменування позивача) 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.08.2020  і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі
за позовом Акціонерного товариства "Одесаобленерго" 
до Комунального підприємства "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР" 
про стягнення 12 942,43 грн.
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог, зміст судових рішень у справі
1.1. У липні 2020 року Акціонерне товариство "Одесаобленерго" (далі також - АТ "Одесаобленерго") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР" про стягнення 12 942,43 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство послалось на порушення Комунальним підприємством "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР" Правил роздрібного ринку електричної енергії №312 від 14.03.2018.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2020 у справі №  916/2110/20 позовну заяву Акціонерного товариства "Одесаобленерго" було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків.
При цьому в ухвалі місцевого господарського суду було зазначено, що опис вкладення від 21.07.2020 не містить номеру поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданими документами з описом вкладення відповідачу.
На виконання вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 23.07.2020 АТ "Одесаобленерго" 31.07.2020 (вх. №20280/20) звернулося до суду із клопотанням про залучення доказів, а саме опису вкладення від 21.07.2020 як доказу направлення копії позову відповідачу.
1.2. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2020 у справі №  916/2110/20, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020,  позовну заяву АТ "Одесаобленерго" до відповідача - Комунального підприємства "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР" про стягнення 12 942,43 грн повернуто заявнику на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився апеляційний господарський суд, мотивована тим, що доданий до клопотання про залучення доказів опис вкладення від 21.07.2020 є тотожним опису вкладення від 21.07.2020, який був доданий до позовної заяви, однак з дописаним на ньому номером поштового відправлення. Враховуючи, що доданий до заяви про усунення недоліків опис містить дату 21.07.2020, суд зазначив, що не можливо встановити, ким та яким чином було дописано номер поштового відправлення на описі вкладення від 21.07.2020, що був доданий до вказаного клопотання, а тому опис вкладення, в якому вже зазначений номер поштового відправлення, не є належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.   Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що  надані позивачем поштова накладна та фіскальний чек від 21.06.2020 не є належними доказами направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки ці номери відсутні на зазначеному вище описі вкладення. Вказана накладна не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення.
Правові висновки щодо встановлених вимог до опису вкладення у цінний лист, який має містити номер поштового відправлення, викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/28408/15 та від 26.03.2020 у справі № 910/9962/16.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
2.1. Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2020  і постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020  у справі №916/2110/20, АТ "ДТЕК Одеські електромережі" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить зазначені ухвалу та постанову скасувати та передати справу для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області. 
Скаржник стверджує, що судами не взято до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.02.2020 у справі № 914/451/19 відповідно до якої відсутність на описі вкладення номера поштового ідентифікатора не спростовує факт направлення відповідних документів позивачем, крім того, така інформація міститься у фіскальному чеку ПАТ "Укрпошта", доданому до опису. 
Суди попередніх інстанцій не надали оцінки всім доказам поштового направлення, зокрема доданому фіскальному чеку та накладній щодо поштового відправлення. На думку заявника, суди обмежились лише доводом про відсутність на описі вкладення номеру поштового відправлення, не дослідили такий опис у сукупності з іншими доказами та проявили надмірний формалізм щодо наявності підстав для повернення позовної заяви. 
Також скаржник вважає, що відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила), на працівника поштового зв`язку покладається обов`язок зазначення номеру поштового відправлення на описі, а не на позивача. 
Крім того, заявник посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.01.2019 у справі 922/705/18, від 17.07.2018 у справі № 921/311/17-г/7, у яких зазначено, що підтвердженням надання послуг поштового зв`язку може бути квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкту поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. При цьому, опис вкладення у цінний лист без розрахункового документу не може бути належним доказом надіслання відповідних документів.
3.  Позиція Верховного Суду 
3.1.  Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
3.2. Згідно з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2020 №13 до Великої Палати Верховного суду обрано суддю Пількова  К.М.  Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Волковицька Н.О. - головуючий, судді Мачульський Г.М., Случ  О. В. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
3.3. Предметом касаційного розгляду є наявність підстав для повернення позовної заяви до якої додано опис вкладення без номеру поштового відправлення.
Частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Частиною 1 статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
За змістом частин 6, 7 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.
Відповідно до пункту 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
З наведеного убачається, що звертаючись до суду із позовом, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог ГПК України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.
3.4. З матеріалів справи слідує, що залишаючи позовну заяву АТ "Одесаобленерго" без руху, Господарський суд Одеської області вказав на те, що опис вкладення від 21.07.2020 не містить номеру поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданими документами з описом вкладення відповідачу.  
У свою чергу, повертаючи позовну заяву, як суд першої інстанції, так і апеляційний господарський суд наголосили на тому, що доданий у подальшому до заяви про залучення доказів опис вкладення від 21.07.2020 не є належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки цей опис є тотожним опису вкладення від 21.07.2020, який був доданий до позовної заяви, з дописаним на ньому номером поштового відправлення, однак встановити, ким та яким чином було дописано номер поштового відправлення на даному описі вкладення, не можливо. 
Отже, позивач фактично не виконав вимоги ухвали Господарського суду Одеської області від 23.07.2020 у справі № 916/2110/20, а тому суд з дотриманням положень статті 174 ГПК України постановив ухвалу від 04.08.2020 у справі №  916/2110/20.
Верховний Суд зауважує, що оскільки позивачем додано опис вкладення у цінний лист, який не відповідає вимогам пункту 61 Правил, суди попередніх інстанцій вірно вказали на те, що він не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ надсилання копії позовної заяви відповідачу. Тобто, без виконання усіх вимог щодо порядку надсилання позовної заяви, Господарський суд Одеської області був позбавлений можливості визнати належним надіслання відповідної копії заяви відповідачу. 
Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист, на що вірно звернув увагу апеляційний господарський суд, викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/28408/15 та від 26.03.2020 у справі № 910/9962/16.
Твердження заявника про те, що суди попередніх інстанцій не надали повної оцінки всім доказам поштового направлення є безпідставними, оскільки як убачається з постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020, суд дослідив поштову накладну та фіскальний чек від 21.06.2020, надав відповідну оцінку. Крім того, Верховний Суд, з урахуванням положень статті 300 ГПК України не може додатково перевіряти докази та надавати перевагу одним доказам над іншими. 
Колегія суддів вважає, що доводи скаржника стосовно того, що пункт 61 Правил покладає обов`язок зазначення номеру поштового відправлення на описі на працівника поштового зв`язку, а не на позивача, не спростовує того факту, що сам позивач мав змогу перевірити належне виконання вимог вказаного пункту Правил. Крім того, посилання на невиконання працівником поштового зв`язку обов`язку щодо зазначення номеру поштового відправлення не доводить факту надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу. 
У свою чергу, колегія суддів вважає помилковими посилання заявника на постанову Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 914/451/19. Як убачається зі змісту постанови, Верховний Суд вказав на обставини, які були достатніми для судів першої і апеляційної інстанцій для підтвердження надіслання позивачем відповідачу витребуваної інформації у встановлений строк. Тобто, у цій частині суд касаційної інстанції лише взяв до уваги встановлені судами обставини, які він, з урахуванням положень статті 300 ГПК України не має права самостійно встановлювати або надавати власну оцінку. Таким чином, Верховним Судом у справі № 914/451/19 не було викладено правової позиції щодо належного надсилання відповідачу копії позовної заяви, яка була б обов`язковою для врахування у справі № 916/2110/20. 
Також не можуть бути враховані посилання заявника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.01.2019 у справі 922/705/18, від 17.07.2018 у справі № 921/311/17-г/7, оскільки у зазначених справах вказано на недостатність підтвердження факту надання поштових послуг з відправлення позивачу повідомлення лише описом вкладення у цінний лист, за відсутності розрахункового документу (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Тобто, у вказаних справах Верховний Суд не досліджував питання обов`язкового зазначення номеру поштового відправлення на описі вкладення, що є ключовим під час розгляду справи № 916/2110/20.
3.5. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, зводяться до власної оцінки доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, а тому відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 04.08.2020 і постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 916/2110/20.
4.  Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
4.1.  За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
4.2. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
4.3. З урахуванням встановлених статтею 300 ГПК України меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій у відповідній частині - без змін.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.08.2020  і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 916/2110/20 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Текст постанови виготовлено та підписано у розумні строки з урахуванням перебування суддів на лікарняному.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          Г. М. Мачульський

                                                                                          О. В. Случ