ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 12 жовтня 2020 р.	Справа № 520/4354/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення  додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від         01.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі         №         520/4354/2020
за позовом         ОСОБА_1        
до      Головного управління Національної поліції в Харківській області                  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час з 07.11.2015 по 12.12.2017 та сум індексації його грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017.
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 12.12.2017 у кількості 864 години.
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.12.2017 по день ухвалення рішення у справі.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 сум індексації його грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області  за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Позивач, не погодившись з рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, звернувся до суду з апеляційною скаргою, яку постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020р. задоволено; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року по справі № 520/4354/2020 - скасовано в частині відмови  в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка виразилась в ненарахуванні та невиплаті доплати за службу в нічний час з 07.11.2015 по 12.12.2017; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 12.12.2017 у кількості 864 години;  стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.12.2017 по день ухвалення рішення у справі.
Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в зазначеній частині задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка виразилась в ненарахуванні та невиплаті доплати за службу в нічний час з 07.11.2015 по 12.12.2017.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 12.12.2017 у кількості 864 години.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.12.2017по день ухвалення рішення у справі.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року по справі № 520/4354/2020  залишено без змін.
28.09.2020 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки судом не було вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Позивач  надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до п.2  ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
У відповідності до ст. 311 КАС України, колегія суддів вважає за можливе  розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що заява  підлягає   задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1    ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України    суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п.1 ч.3    ст.132 КАС України    до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1    ст.134 КАС України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2    ст.134 КАС України).
За приписами п.1 ч.3    ст.134 КАС України    для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4    ст.134 КАС України).
Таким чином, на підтвердження судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення; про відрядження).
При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.
В  підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті    16,    54,57 КАС України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження   витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути  співмірним  із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалась позивачу адвокатом ОСОБА_3 відповідно до договору №22/1-1  від 22.01.2020 та додаткового договору №3 від 05.06.2020р. 
На підтвердження виконання зазначеної угоди, позивачем додано Акт  приймання-передачі наданих послуг   від 26.03.2020 року, відповідно до якого, адвокатом були надані послуги на загальну суму 4000,00 грн., а саме:
- складання  апеляційної скарги – 3000,00грн.;
-  участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції - 1000,00 грн.
Відповідно до квитанцій №05/096 від 05.06.20р. №08/07-1 від 08.07.2020, №06/8 від 06.08.2020, позивач сплатив на користь адвоката  6000,00 грн., підстава: “додатковий договір №3 від 05.06.2020р.до договору про надання правової допомоги №22/1-1  від 22.01.2020”
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить з реальності вказаних витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі “East/West Allianse Limited”, суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи факт участі адвоката під час розгляду справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке було вказано адвокатом в Акті  наданих послуг від 26.09.2020 р. Так, у розрахунку адвокатом зазначено: участь у судовому засіданні в Другому апеляційному адміністративному суді 1000,00грн., тоді як в судове засідання сторони не прибули і розгляд справи здійснювався за їх відсутності, про що свідчить протокол судового засідання та судове  рішення від 23.09.2020р.
Таким чином, зазначена обставина ставить під сумнів відомості, наведені у  рахунку, щодо фактичних витрат часу, витраченого представником позивача на участь у судовому засіданні в Другому апеляційному адміністративному суді.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У зв`язку з цим колегією суддів проаналізовані відомості, вказані адвокатом в акті наданих послуг, за результатами аналізу якого встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є дещо завищеною відповідно до об`єму наданих адвокатом послуг.
Таким чином, вимоги по відшкодуванню судових витрат підлягають частковому задоволенню саме у розмірі 3000,00грн,
Керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 252, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення  задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (ЄДРПОУ 40108599) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) витрати по оплаті професійної  правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи №520/4354/2020 Другим апеляційним адміністративним судом,  у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.  
В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.          
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 		Спаскін О.А.	
Судді	   	П`янова Я.В.    Любчич Л.В.