ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3563/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро  апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 29.07.2020   року, (суддя суду першої інстанції Калашник Ю.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні  в м. Запоріжжя, повне судове рішення складено 29.07.2020 року, в адміністративній справі №280/3563/20 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області  до  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  про стягнення коштів за податковим боргом, - 
ВСТАНОВИВ:
          
27 травня 2020 року Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 121290.39 грн.
Адміністративний позов обґрунтований тим, що згідно з обліковою карткою платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати у повному обсязі узгодженої суми податкового зобов`язання самостійно задекларованого платником податків шляхом подання декларацій єдиного податку та нарахованих податковим органом за результатами перевірки. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму податкового боргу у загальному розмірі 12190,39 грн.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 121290,39 грн. (сто двадцять одна тисяча двісті дев`яносто гривень 39 копійок) на рахунок № UA208999980000031411699008011, код отримувача (ЄДРПОУ) - 38042560, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - Бердянське УК/Бердянськ/18050400. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся  з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову  в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в судовому рішенні зазначено, що у ФОП ОСОБА_1 наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 121   290.39 грн. та на теперішній час є несплаченим, однак відповідач з зазначеним боргом не згодний та вважає його неправомірним, оскільки нарахування за податковими повідомленнями - рішеннями є незаконні. Здійснюючи свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 як законослухняний платник податків вчасно декларував та в повному обсязі сплачував податкові зобов`язання, проте в подальшому відповідач не здійснював діяльності та не отримував прибутку, у зв`язку з чим, відповідач подав уточнюючі паперові декларації із нульовими показниками прибутку, однак податковий орган зазначені документи не прийняв. Також, відповідач зазначає, що позовна заява від імені ГУ ДПС у Запорізькій області підписана представником Біловою Тетяною, проте на першому аркуші зазначено Левченко Юлію таким чином незрозуміло хто з представників податкового органу готував та підписував  позовну заяву, у зв`язку з чим, позовна заява є недійсною, проте судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам справи.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, доводи відповідача щодо неправомірного нарахування податкового боргу позивач вважає безпідставними. Просить суд апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.10.2013 за № 20990000000019609, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься в матеріалах справи (а.с.27-28).
Згідно із інтегрованою карткою платника податків у ФОП ОСОБА_1 наявна заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 121290,39грн., яка виникла на підставі наступного.
02.11.2018 відповідачем до податного органу подано податкову декларацію №9240502946 платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2018 року, відповідно до якої відповідачем самостійно була визначена сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 86449,58 грн. (а.с.25-26).
30.01.2019 відповідачем до податного органу подано податкову декларацію №9309832497 платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно була визначена сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 6706,62 грн. (а.с.15-16).
17.04.2019 відповідачем до податного органу подано податкову декларацію №18530948 платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно була визначена сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 2847,80 грн. (а.с.17).
Разом з цим, на підставі акту камеральної перевірки № 123/08-01-51-07/ НОМЕР_1 від 18.02.2019 та виявлених порушень, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми "Ш" від 27.03.2019:
№ 0023635107, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 8727,78 грн. (а.с.20);
№    0023615107, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 16558,61 грн. (а.с.18);
Вказані рішення направлено на адресу відповідача поштою. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків (а.с.21). Вказані рішення відповідачем ні в адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Таким чином, сума податкового зобов`язання єдиного податку з фізичних осіб становить 121290,39 грн.
Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: на адресу відповідача поштою направлено податкова вимога від 18.12.2018 №87494-51 на загальну суму 86449,58 грн., яка повернута до податкового органу не врученою (а.с.13).
У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулась із даним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем рахується податковий борг  у розмірі 121290.39 грн., який відповідачем у добровільному порядку не сплачений, відтак вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.
          Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (п.57.4 ст.57 ПК України).
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У відповідності до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій у разі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Встановлені обставини справи свідчать, що ФОП ОСОБА_1 самостійно були визначені податкові зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 96004,00грн., проте самостійно визначені податкові зобов`язання відповідачем сплачені не були та набули статусу податкового боргу.
Також, із матеріалів справи видно, що податкові повідомлення-рішення від 27.03.2019 №0023635107, №    0023615107, якими визначено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб надсилались на адресу відповідача поштою, однак були повернуті до податкового органу не врученим. Вказані рішення відповідачем ні в адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
          Наявність податкового боргу ФОП ОСОБА_1 підтверджена копією інтегрованої картки платника податків. 
          У зв`язку з наявністю податкового боргу на адресу відповідача надіслана податкова вимога форми "Ю" від 18.12.2018 № 87494-51, яка повернута до податкового органу не врученою.
Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога форми "Ю" від 18.12.2018 № 87494-51вважається врученою відповідачу належним чином.
Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
У відповідності до п. 95.2 ст.. 95 Податкового кодексу України,стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. 
Стягнення коштів за податковим боргом відбувається на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
За правилами п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
          На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 121290,39 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, у зв`язку з чим, наявними є підстави для стягнення з відповідача суми податкового боргу. 
          Доводи позивача з приводу того, що ним були подані до податкового органу уточнюючі податкові декларації із зазначенням нульових показників прибутку, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження зазначених доводів відповідачем не надано суду належних та обґрунтованих доказів. 
          Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги позивача з приводу того, що адміністративний позов підписаний неналежним представником ГУ ДПС у Запорізькій області з огляду на те, що представником позивача, який підписав адміністративний позов на підтвердження своїх повноважень надано копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого чітко видно, що представник Білова Тетяна є підписантом ГУ ДПС у Запорізькій області, який діє без окремої довіреності в порядку самопредставництва органу.  
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.
          Керуючись ст. ст.  243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року в адміністративній справі №280/3563/20 - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
          Постанова в повному обсязі складена 25.11.2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай