Ухвала
 
10 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 757/66977/17-ц
провадження № 61-15913ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, 
третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, правонаступником якої є Офіс Генерального прокурора, Державної казначейської служби України 
(далі - ДКСУ), третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ДКСУ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 
500 000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року змінено, зменшено суму моральної шкоди до 10 000 грн, стягнуто її з Державного бюджету України через ДКСУ шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 18 вересня 2020 року.
Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року отримано 30 вересня 2020 року, що підтверджується копією супровідного листа Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року щодо направлення копії постанови від 18 вересня 2020 року на адресу скаржника, а також штрих-кодом про отримання вказаної постанови апеляційного суду.
Відповідно до частини другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішення. 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також у касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора порушує клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскільки Офіс Генерального прокурора не навів обґрунтованих доводів щодо необхідності зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити Офісу Генерального прокурора строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року 
та постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу 
№ 757/66977/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 
2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
В. С. Висоцька
І. В. Литвиненко