П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2635/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
17 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Білої Л.М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням 100% суми підвищення, починаючи з 01.01.2018 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року адміністративний позов було задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії позивача та зобов`язав перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року пенсію з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року. У межах суми стягнення за один місяць рішення звернуте до негайного виконання. Також суд зобов`язав відповідача подати звіт про виконання рішення у місячний строк з дати набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.
Від ОСОБА_1 09.09.2020 року надійшла заява про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду відповідно до ч.2 ст.382 КАС України.
Позивач не заперечує того, що відповідач провів виплату в межах суми стягнення за один місяць, однак решту перерахованої суми коштів позивачу не виплачує, зважаючи на що рішення суду не є виконаним. Позивач вважає, що посилання на відсутність коштів або відсутність окремо визначеної процедури повернення коштів не може бути підставою для виконання рішень судів.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов звіт № 2200-0804-7/38911 від 04.09.2020 року про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року. У звіті відповідач посилається на те, що позивачу було проведено перерахунок пенсії та виплачені кошти в межах суми стягнення за один місяць. Що стосується решти коштів, посилається на відсутність фінансування та окремого порядку виплати цих коштів.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року Заяву ОСОБА_1 з питань судового контролю за виконанням рішення у справі № 560/2635/19 - задоволено частково.
Визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звіт за № 2200-0804-7/38911 від 04.09.2020 року таким, що не підтверджує повне належне виконання рішення суду, зокрема, в частині виплати ОСОБА_1 усієї (повної) суми перерахованої пенсії (з урахуванням доплати ) згідно з рішенням суду.
Визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звіт за № 2200-0804-7/38911 від 04.09.2020 року таким, що підтверджує виконання рішення суду в частині проведення перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії та виплати в межах суми стягнення за один місяць. В цій частині звіт за № 2200-0804-7/38911 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - прийняти.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк (20 робочих днів) з дати отримання цієї ухвали, для подання Хмельницькому окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення суду від 15 квітня 2020 року по справі № 560/2635/19.
У задоволенні решти вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з постановленням такої ухвали в частині задоволених вимог, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в частині проведення перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії та виплати в межах суми стягнення за один місяць виконано. Також вказує, що виконання рішення суду першої інстанції повністю в частині нарахованої доплати буде здійснена при відповідному фінансуванні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, з таких підстав.
Судом встановлено та не заперечується позивачем, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання рішення суду у цій справі перерахована пенсія та нарахована доплата за грудень 2019 року в сумі 1165,26 грн., виплату якої здійснено у червні 2020 року. Позивач дану обставину не заперечує.
Про проведення перерахунку пенсії позивача свідчать додані до звіту документи (а.с. 126-128).
Отже, відповідач виконав рішення суду в частині перерахунку пенсії позивача з урахуванням підвищення та в частині виплати перерахованої пенсії в межах суми стягнення за один місяць, відтак у цій частині звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є обґрунтованим.
У той же час, інша частина перерахованої пенсії (за період з 05.03.2019 року по 30.11.2019 року в сумі 10336,99 грн. ) позивачу не виплачена.
У зв`язку з цим, від ОСОБА_1 09.09.2020 року надійшла заява про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду відповідно до ч.2 ст.382 КАС України.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що відповідач зазначене вище рішення суду виконав не повністю, що стало підставою для звернення позивача до суду із клопотанням про встановлення судового контролю та застосувати до керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, наслідків, передбачених ст.382 КАС України.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст.382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
Апеляційний суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Із аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, на виконання судового рішення позивачу проведено перерахунок пенсії  та нарахована доплата за грудень 2019 року в сумі 1165,26 грн., виплату якої здійснено у червні 2020 року.
У той же час, інша частина перерахованої пенсії (за період з 05.03.2019 року по 30.11.2019 року в сумі 10336,99 грн.) позивачу не виплачена.
Таким чином, рішення суду від 15 квітня 2020 року в цій частині відповідачем повністю не було виконано.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для встановлення нового строку для подання звіту про повне належне виконання рішення суду.
Твердження апелянта щодо того, що виплата сум проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду буде здійснюватися за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказане свідчить про правову невизначеність такого механізму виконання судового рішення та відтерміновує його виконання на невизначений час через відсутність бюджетного фінансування.
Водночас, колегією суддів встановлено, що відповідачем в порушення ч.1 ст.77 КАС України не надано жодних доказів, які б підтверджували відсутність бюджетних призначень, які виділені на вказані цілі та свідчили про наявність дефіциту бюджету по пенсійним виплатам у період 2019-2020 років. Оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність коштів для виконання рішення суду в частині виплати донарахованих позивачу суми пенсії, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем повністю не виконано рішення суду.
Підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін визначені ч.1 ст.316 КАС України, за якою суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з викладеним суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яку необхідно залишити без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі повного та всебічного з`ясування обставин у справі, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Біла Л.М.