ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3031/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України   про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:
-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 18.01.2019 року №0000391401, №0000371401, №0000361401, №0000381401;
-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 21.01.2019 року №0000411401, №0000401401, №0000421401;
-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 22.01.2019 року №0000431401, №0000451401, №0000441401, №0000461401;
-  визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 01.02.2019 року №0000701401, №0000711401, №0000721401, №0000731401;
-визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 11.04.2019 року №16993/6/99-99-11-04-02-25;
-визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 26.04.2019 року №20041/6/99-99-11-04-02-25.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.02.2020 залишено позов без руху з підстав не обґрунтованості правових підстав звернення до суду з відповідними вимогами, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення відносно ТОВ «Меріда-Інвест», керівником якого, відповідно до документів є Ібішов Хілал Сеймур Огли та обґрунтування порушення строків звернення до суду.  
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.04.2020 повернуто позовну заву.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.04.2020 про повернення позовної заяви скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про необхідність перевірки обґрунтованості доводів позивача щодо впливу оскаржуваних рішень на його права та інтереси, колегія суддів одночасно не погодилася з тим, що відповідні висновки можуть бути викладені в ухвалі про повернення позовної заяви.
Ухвалою Окружного адміністративного    суду м. Києва від 13.05.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі.
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що позивач не є представником ТОВ «Меріда-Інвест» з відповідними повноваженнями для подання позову,  позивачем не обґрунтовано, яким чином оскаржувані рішення спричинили суттєвий негатив саме для нього та не надано доказів отримання реальної шкоди позивачу від оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тобто зазначене свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на заходи щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи,    доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (частина 1 статті 5 КАС України).
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених відносно ТОВ «Меріда-Інвест».
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Меріда-Інвест», є Ібішов Хілал Сеймур Огли , а у позивача відсутні повноваження на звернення до суду від імені ТОВ «Меріда-Інвест» у визначеному законом порядку.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Як встановлено,  позивачем у справі є саме ОСОБА_1, який діє у власних інтересах а не як представник юридичної особи ТОВ «Меріда-Інвест».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він єдиний учасник і бенефіціарний  власник ТОВ «Меріда-Інвест» та звернувся до суду із адміністративним позовом на захист своїх прав як власника товариства, які були порушені внаслідок незаконного нарахування ТОВ «Меріда-Інвест» податкових зобов`язань.
Разом з тим вказане не обґрунтовує, яким чином оскаржувані рішення спричинили суттєвий негатив для позивача та не надано доказів отримання реальної шкоди позивачу від оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до  рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. 
У своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 року Конституційний Суд України визначив основні ознаки охоронюваного законом інтересу як правового феномену, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.
Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, якому властиві такі ознаки: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним - благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним) - тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, зазначену в постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17, відповідно до якої з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. 
У разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи і відмовляє у відкритті адміністративного провадження. Якщо ж очевидних ознак відсутності матеріально-правової зацікавленості на стадії відкриття провадження не встановлено, суд, за наявності інших законних передумов, відкриває провадження. Якщо очевидні ознаки відсутності матеріально-правової зацікавленості виявлені після відкриття провадження, суд має право закрити провадження. Оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті.
Як раніше зазначалося, позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. Безпосередньо позивач не є потерпілим від оскаржуваних рішень, оскільки воно не спричинило суттєвого негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.
Крім того, ТОВ «Меріда-Інвест» зверталось 15.07.2019 до суду з адміністративним позовом про оскарження вищезазначених рішень. Зазначений адміністративний позов №640/12919/19, ухвалою суду від 24.10.2019 залишено без розгляду, ухвала суду набрала законної. 
Отже, під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів установлено, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відмовивши у відкритті провадження в даній справі за правилами адміністративного судочинства.
Доводи апелянта, викладені у скарзі, не спростовують вищевикладене, а тому, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України   про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 21.12.2020