Справа № 419/840/20 
Провадження № 33/810/202/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       Суддя Луганського апеляційного суду Руденко В.В., за участю: секретаря судового засідання – Василович Г.Ю.

       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – Солодовнікова О.П.

розглянувши «10» листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляційного суду у м. Сєвєродонецьк, Луганської області клопотання ОСОБА_1  про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року щодо нього по справі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 215 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить – 3655,00 грн. 

       06 жовтня 2020 року особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. 
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся без його участі, про дату та час судового розгляду його не повідомляли, а копію оскаржуваного судового рішення він не отримував. Лише 01 жовтня 2020 року, перебуваючи в Новоайдарському районному суді Луганської області, він дізнався про існування рішення суду щодо нього, тому відразу подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови суду. Тому заявник вважає, що ці обставини є поважними для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року та просить поновити цей строк.

В судовому засіданні апеляційного суду   ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Солодовніков О.П. підтримали викладені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року та наполягали на його поновленні.
При цьому ОСОБА_1 додатково суду пояснив, що про існування оскаржуваної ним постанови судді у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП він дізнався лише 01 жовтня 2020 року від судді, коли був присутнім у судовому засіданні Новоайдарського районного суду Луганської області під час розгляду третього за рахунком протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо нього. 
До того часу за інформацією про перебіг або результати судового розгляду своєї справи він особисто ані до Новоайдарського районного суду Луганської області, ані до керівництва своєї військової частини, де він проходить військову службу, протягом п`яти місяців не звертався через службову завантаженість. Не заперечує, що під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 27.04.2020 року, він був обізнаний про те, що справу буде розглянуто в Новоайдарському районному суді Луганської області, але не знав про дату та час судового розгляду. Також підтвердив, що він особисто під час формування матеріалів справи про адміністративне правопорушення власноруч 28 квітня 2020 року на ім`я голови Новоайдарського районного суду Луганської області писав заяву про можливість розгляду справи без його участі.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження рішення суду першої інстанції, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи та пояснень самого заявника у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 під час складання 27 квітня 2020 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №428217 за ч.3 ст.172-20 КУпАП та оформлення матеріалів адміністративної справи був обізнаний, що справа буде розглядатися у Новоайдарському районному суді Луганської області, про що свідчать його особиста підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2) та його власноручна письмова заява від 28.04.2020 року на адресу голови Новоайдарського районного суду Луганської області, з проханням розглянути справу без його участі (а.с.10).
Згідно з приписами ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені  статтею 42-2,  частиною першою статті 44,  статтями 44-1,  106-1,  106-2,  162,  172-10 -172-20,  173,  173-1,  173-2,  178,  185,  частиною першою статті 185-3,  статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби. Вказаних приписів закону місцевим судом було дотримано у повному обсязі, про що свідчать матеріали справи (а.с.15-17). 
Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про розгляд Новоайдарським районним судом Луганської області справи про адміністративне правопорушення щодо нього, але не здійснив дій, спрямованих на отримання інформації про результати розгляду своєї справи та на отримання копії судового рішення у розумні строки. При цьому апелянт не навів переконливих аргументів, які б свідчили про наявність об`єктивних причин, що унеможливили або перешкодили йому протягом п`яти місяців з дня ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, скористатися своїм процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення протягом такого тривалого часу. 
Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд визнає, що процесуальна бездіяльність ОСОБА_1 , який не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи, на що, зокрема, вказує те, що він протягом 5 місяців не звертався до суду першої інстанції за інформацією щодо стану розгляду своєї справи та отримання копії судового рішення, свідчить про відсутність поважної причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду. 
Посилання ОСОБА_1 на службову завантаженість, як на причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки згідно наданої під час апеляційного розгляду стороною захисту копії відпускного квитка від 12.06.2020 №12/1070, ст.лейтенант в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 перебував у щорічній основній відпустці з 15 червня 2020 року протягом 15 днів, а отже мав реальну можливість протягом цього часу звернутися до Новоайдарського районного суду Луганської області за отриманням відповідної інформації щодо перебігу судового розгляду своєї справи та отримання копії судового рішення, але цього не зробив без наявності поважних причин.
За таких обставин не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року та апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом на отримання відповідної інформації щодо перебігу судового розгляду своєї справи, отримання копії судового рішення та його апеляційне оскарження у продовж розумного строку, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року по справі про військове адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно нього, є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1  у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.04.2020 року по справі про військове адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно нього.
       Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО 
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО