УХВАЛА

11 листопада 2020 року  
Київ
справа №260/619/20
адміністративне провадження №К/9901/27154/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської    О.Р.,
суддів – Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року в справі №260/619/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )        про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі – ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі – ОСОБА_4 ) звернулися до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просили:
– визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , а саме: не виплати в день виключення зі списків частини грошової компенсації за не отримане речове майно;
– визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 , а саме: не виплати в день виключення зі списків частини грошової компенсації за не отримане речове майно;
– визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_4 , а саме: не виплати в день виключення зі списків частини грошової компенсації за не отримане речове майно;
– визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_3 , а саме: не виплати в день виключення зі списків частини грошової компенсації за не отримане речове майно;
– зобов`язати стягнути на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 12 липня 2017 року по 22 грудня 2017 року в сумі 67524,38 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 15 січня 2004 року №44;
– зобов`язати стягнути на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 02 серпня 2018 року по 29 січня 2019 року в сумі 82107,00 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 15 січня 2004 року №44;
– зобов`язати стягнути на користь ОСОБА_3 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 02 серпня 2018 року по 29 січня 2019 року в сумі 119689,20 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;
– зобов`язати стягнути на користь ОСОБА_4 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 02 серпня 2018 року по 29 січня 2019 року в сумі 82067,40 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року (повний текст якої складено 17 вересня 2020 року), адміністративний позов залишено без розгляду.
16 жовтня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. Суд дійшов висновку, що в цій справі є визначені КАС України підстави для відкриття касаційного провадження.
Частиною другою статті 328 КАС України передбачено, що в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвалою, зазначеною у пункті 12 частини першої статті 294 КАС України, є ухвала про залишення позову (заяви) без розгляду.
Відповідно до абзацу шостого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до касаційної скарги підставою для оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій є порушення норм процесуального права яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з встановленням обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Як зазначають скаржники, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про пропуск строку звернення до суду обґрунтований посиланням на довідки АТ КБ «Приватбанк», які, за оцінкою судів першої та апеляційної інстанцій, підтверджують, що компенсацію за неотримане речове майно позивачами отримано 29 січня 2019 року і саме з цієї дати позивачі знали (повинні були знати) про порушення їхніх прав унаслідок її виплати в неналежному розмірі.
У касаційній скарзі скаржники доводять, що відомості, зазначені в довідках АТ КБ «Приватбанк», не дають змоги виокремити спірні платежі від виплат грошового забезпечення, що спростовує висновок судів попередніх інстанцій про те, що позивачі довідалися або мали реальну можливість довідатися про розмір виплаченої їм компенсації за неотримане речове майно саме 29 січня 2019 року під час одержання грошового забезпечення.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )    про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Витребувати справу №260/619/20 із Закарпатського окружного адміністративного суду.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          С.А. Уханенко