Справа № 461/6641/20                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/1672/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю захисника Кунціва П.Р., представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу представника митного органу Зирянова О.Ю. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2020 року у справі про порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, відносно  ОСОБА_1 ,
встановив:

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1549/20900/20 від 15.08.2020 року, транспортний засіб марки «HONDA HR-V», р/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації – Польща, 1999 року випуску – повернуто Thomas Ireneusz Edward.
       Як зазначено у постанові суду, як убачається із протоколу про порушення митних правил № 1549/20900/20 від 15.08.2020 року, 18 серпня 2020 року приблизно о 13 години 01 хвилин в зону митного контролю, по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краковець – Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби, під керуванням THOMAS IRENEUSZ EDWARD заїхав автомобіль марки «HONDA HR-V», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації Республіки Польща, який слідував в Україну у приватну поїздку. 
В ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 09.07.2019 року близько 10:26 год. через митний пост "Краковець", пункт пропуску "Краківець-Корчова" Львівської митниці ДФС громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб "VW SHARAN", р/н НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування, в митному режимі «Тимчасове ввезення» терміном на 1 рік. 
Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб, р/н НОМЕР_3 , кузов WVWZZZ7MZWV035458 з митної території України станом на 15.08.2020 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Документів, щодо продовження терміну доставки транспортного засобу р/н НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення цього транспортного засобу, громадянин ОСОБА_1 не надав, на предмет продовження строку перебування транспортного засобу на території України громадянин ОСОБА_1 до митниць ДФС та Держмитслужби не звертався.
Автор протоколу зазначає, що транспортний засіб, увезений ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, однак на нього поширюється регулювання ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, термін “товар” вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Згідно з ч. 7 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування, проте жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 7 ст. 380 МК України гр. ОСОБА_1 не надав. Крім того, зазначає, що нормами ч. 1 ст. 192 МК України передбачено що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу, однак гр. ОСОБА_1 митний орган про обставини непереборної сили не повідомив.
Автомобіль марки «HONDA HR-V», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 у відповідності до ч. 3 ст. 511 МК України для забезпечення стягнення штрафу вилучений протоколом про ПМП та переданий на склад митниці.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.
       На вказану постанову представник митного органу Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн. або у виді конфіскації транспортного засобу марки "Volkswagen", VIN НОМЕР_4 .
       На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а оскаржувана постанова необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною, винесена при не дотриманні вимог ст. 245 КУпАП. Не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів того, що  ОСОБА_1 є власником або користувачем автомобіля марки "Volkswagen" р/н НОМЕР_3 , адже встановлення факту ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України Thomas Ireneusz Edward відбулось за допомогою електронних баз даних «Інспектор» та ЄАІС ДФС, що підтверджується відповідним витягом, а відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі можуть буди і документи, які перебувають в електронному вигляді. Крім цього, в інформаційних ресурсах митних органів України щодо факту ввезення ОСОБА_1 зазначеного автомобіля на митну територію України містяться і дійсні дані паспорта цього громадянина. Зазначає, що оскільки ввезення вказаного автомобіля на митну територію України відбулось саме ОСОБА_1 , а отже у нього і наявні відповідні документи на право користування транспортним засобом, і на нього покладено обов`язок вивезення цього транспортного засобу. Звертає увагу, що аналіз диспозиції ст. 481 МК України свідчить про те, що суб`єктом правопорушення є особа, яка взяла на себе зобов`язання щодо зворотнього вивезення у встановлений законом строк товарів, які вона ввезла на митну територію України. Щодо висновків суду першої інстанції про те, що зміни про посилення відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України набрали законної сили 22.08.2019р., апелянт вважає, що судом не враховано той факт, що станом на 10.11.2020р. вказаний автомобіль продовжує перебувати на митній території України, а ОСОБА_1 не вжито жодного заходу щодо його вивезення або розміщення у будь-який інший митний режим.
Заслухавши пояснення представника митного органу, якій підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, пояснення захисника, який заперечив вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи № 461/6641/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до положень ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи органу, який склав протокол про порушення митних правил, на обґрунтування вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинні ґрунтуватись на доказах, які б не викликали жодних сумнівів.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді матеріалів протоколу про порушення митних правил відносно  ОСОБА_1 належним чином перевірив матеріали справи та з`ясував усі передбачені законом обставини, необхідні для вирішення справи, належним чином мотивувавши свої висновки в оскаржуваній постанові.
Так, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність матеріалами справи того факту, що громадяни Польщі ОСОБА_2 був власником, або мав право користування транспортним засобом марки «VW SHARAN», р.н. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , а отже в його діях відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
При цьому, суд першої інстанції встановив, що з 23.08.2016 року власником згаданого автомобіля став ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу автомобіля марки «Фольксваген Шаран», рік випуску 1997, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_4 , який посвідчено компетентним органом на території Республіки Польща.
У подальшому 07.07.2019 року між продавцем: ОСОБА_4 та покупцем: ОСОБА_5 у ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «Фольксваген Шаран», рік випуску 1997, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_4 , згодом 10.09.2019 договір купівлі продажу автомобіля було посвідчено компетентним органом на території Республіка Польща.
За таких обстави, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, що після належного посвідчення 10.09.2019 року договору купівлі-продажу автомобіля його власником став громадянин України ОСОБА_7 , а відтак на нього було покладено всі права та обов`язки по володінню і користуванню транспортним засобом марки «VW SHARAN», р.н. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .
Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував, що станом на 09.07.2019р. диспозиція ст. 481 МК України, не передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України, а ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22.08.2019р. з урахуванням положень Закону України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року.
Отже, суд першої інстанції, врахувавши наведене та покликавшись на положення ст. 58 Конституції України, вірно констатував, що громадянин Польщі ОСОБА_2 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.
За наведених обставин, рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування даного рішення апеляційний суд не вбачає.
Апеляційна скарга представника митного органу Зирянова О.Ю. не містить правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:
Постанову Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2020 року у справі про порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, відносно  ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника митного органу Зирянова О.Ю. – без задоволення.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.