ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/3365/17                                    Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Огурцов О.П.
                                                                                                                                          Суддя-доповідач Шурко О.І.                                          
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                         Шурка О.І.,
суддів                                                  Василенка Я.М., Лічевецького І.О.,
при секретарі                                         Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру зайнятості до Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" про стягнення заборгованості у розмірі 145433,22 грн., -
В С Т А Н О В И В :
Київський міський центр зайнятості звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ», в якому просив стягнути з відповідача донараховані страхові внески (недоїмку) у розмірі 2997,84 гривні, пеню в розмірі 1275,94 гривні, штраф в розмірі 141159,44 гривні.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020, адміністративний позов задоволено повністю.
02.07.2020 з метою примусового виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист.
09.07.2020 від позивача надійшла до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року заяву Київського міського центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено. Поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа від 02.07.2020 у справі № 826/3365/17 до виконання та встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 14 жовтня 2020 року.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви Київського міського центру зайнятості про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання подано не уповноваженою на те належним чином особою, крім того, в заяві не зазначено поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що представником Київського міського центру зайнятості на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 07.07.2020 направлено заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено не з вини заявника, оскільки стягувач своєчасно звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з відповідною заявою, проте через те, що адміністративна справа перебувала на розгляді у Шостому апеляційному адміністративному суді, суд своєчасно не видав виконавчий лист.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2020 призначено судове засідання щодо розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. З огляду на викладене, суд ухвалив продовжити розгляд заяви у порядку письмового провадження.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020, а отже відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили 03.03.2020.
02.07.2020 судом, відповідно до заяви позивача від 17.04.2020, було видано виконавчий лист із строк пред`явлення до виконання до 03.06.2020.
Відповідно до частин першої-третьої статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про поважність причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та наявність підстав для поновлення такого строку.
Так, апелянт зазначає, що заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання подано не уповноваженою на те належним чином особою. Так, заява вiд імені Київського міського центру зайнятості про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання вiд 09 липня 2020 року, підписана та подана до суду представником ОСОБА_1 . На підтвердження повноважень ОСОБА_1 до заяви додана копiя довіреності вiд 22.08.2019 №16-441/10-22/19, яка виконана на бланку Київського міського центру зайнятості та підписана особою з ініціалами ОСОБА_2, посада якого зазначена - директор.
На думку апелянта, недоліками вказаної довіреності, зареєстрованої у вихідній кореспонденції КМЦЗ 22.08.19, є відсутність дати вчинення довіреності та відсутність інформації ким, i на якiй правовій підставі вона видана.
Апелянт звертає увагу, що у наданій позивачем довіреності відсутні відомості за якими можливо ідентифікувати особу ОСОБА_1, оскiльки не зазначенi данi паспортy вказаної особи, данi службового посвідчення, якщо вона дійсно перебуває у трудових вiдносинах з позивачем, наказу про прийняття на роботу, призначення на посаду, обсяг її посадових повноважень тощо. До вказаного документy також не доданi на підтвердження особи i повноважень ОСОБА_2 копiї паспорту чи службового посвiдчення, копiї наказу про прийняття на роботу, копiї установчого документy КМЦ3, виписки з ЄДР ЮО, ФОП та ГО про КМЦЗ, де було б зазначено право представника на підпис документiв, тощо.
Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.
Визначення довіреності міститься у частині третій статті 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.
Специфіка представництва за довіреністю в адміністративному судочинстві зумовлена його публічно-правовим та офіційним характером і визначена відповідними нормами КАС.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з частиною третьою статті 55 КАС юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС).
Частинами п`ятою та шостою статті 59 КАС установлено таке:
- відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді;
- оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Відповідно до положень статті 238 ЦК представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Законодавством не встановлено жодних обмежень щодо зазначення у змісті довіреності посилання на уповноваження представника на засвідчення копій документів, у тому числі й довіреності, а також щодо подання таких копій до будь-якого підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, державних органів, суду.
Зважаючи на вищевикладене, у разі коли до адміністративного суду звертається представник юридичної особи, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи, що видав довіреність.
Статтею 60 КАС передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частини перша, друга цієї статті).
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 59 КАС).
Колегія суддів звертає увагу, що слід вважати підтвердженими повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
Під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника юридичної особи, вимогам статті 59 КАС, зокрема при визнанні копії довіреності такою, що є засвідченою у визначеному законом порядку, слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.
Крім того, повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що зміст наявної в матеріалах справи копія довіреності, засвідчена підписом ОСОБА_1, підтверджувала повноваження останньої як представника Київського міського центру зайнятості на подання заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Також апелянт звертає увагу, що в заяві не зазначено поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Так, відповідно до частин першої-третьої статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
З наведеної норми статті вбачається, що суд наділений повноваженнями щодо встановлення підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними чи навпаки.
Водночас, з пояснень позивача вбачається, що представником Київського міського центру зайнятості на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 07.07.2020 направлено заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено не з вини заявника, оскільки стягувач своєчасно звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з відповідною заявою, проте через те, що адміністративна справа перебувала на розгляді у Шостому апеляційному адміністративному суді, суд своєчасно не видав виконавчий лист.
Відтак, переконання відповідача в неповажності причин пропуску на пред`явлення виконавчого листа до виконання позивачем на думку колегії суддів є безпідставними. 
Апелянт також посилається на те, що 11 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 640/1989/20, відтак, станом на цей час виконання рішення у справі № 826/3365/17 є передчасним, оскільки судове оскарження рішення КМЦ3 вiд 13.12.2016, на якому воно ґрунтується, ще не завершено у справі № 640/1989/20.
Втім, колегія суддів підкреслює, що апелянт, наразі, оскаржує ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року, якою заяву Київського міського центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено та поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа від 02.07.2020 у справі № 826/3365/17 до виконання, водночас, доводи апелянта про передчасність виконання рішення у справі № 826/3365/17 у зв`язку із не завершенням у справі № 640/1989/20 судового оскарження рішення КМЦ3 вiд 13.12.2016, не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції при дослідженні обставин правомірності задоволення судом першої інстанції заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа.
Натомість, зазначені доводи апелянта могли бути доречними при апеляційному оскаржені безпосередньо рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019, а не ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2020.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про поважність причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та наявність підстав для поновлення такого строку.
доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УХЛ-МАШ" - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Василенко Я.М.

Лічевецький І.О.

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2020.