Головуючий суду 1 інстанції - Максименко  О.Ю.   
Доповідач -Луганська В.М.   

Справа № 409/1238/20
Провадження № 22-ц/810/814/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю. 
заявник – ОСОБА_1 
заінтересована особа – Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2020 року, постановлену судом у складі судді Максименко О.Ю.
за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа – Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків),

в с т а н о в и в :
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ сел. Тепличне помер її чоловік – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
       Для отримання свідоцтва про право на спадщину заявниці необхідно надати свідоцтво про смерть спадкодавця встановленого зразку, а оскільки вище зазначене свідоцтво про смерть видано на тимчасово окупованій території, бланк свідоцтва не відповідає вимогам законодавства України.
       Узв`язку з цим заявниця просила суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною заяву ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
       Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 20.07.2020 року заява була залишена без руху на підставі того, що відмова Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) у проведенні державної реєстрації смерті видана на ім`я особи, яка не є учасником справи.
В межах встановленого вищезазначеною ухвалою строку, заявниця звернулася із заявою до Білокуракинського районного суду Луганської області, в якій зазначила, що вказана в ухвалі причина не може бути підставою для залишення заяви без руху та подальшого її повернення у зв`язку із тим, що відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні заява про реєстрацію смерті особи може подаватися до органу реєстрації будь-якою особою, оскільки зазначений доказ підтверджує лише той факт, що зареєструвати смерть в даному конкретному випадку неможливо з причин смерті особи на тимчасово окупованій території, а не з причин того, хто звернувся із заявою про реєстрацію до органу, що проводить цю реєстрацію.
Однак, суд першої інстанції ніяким чином не відреагував на заяву, більш того, судом при розгляді заяви про встановлення юридичного факту смерті на тимчасово окупованій території порушені будь-які процесуальні строки, передбачені законодавством. Тільки 26.10.2020 року після спливу тримісячного терміну з моменту подання заяви про встановлення факту смерті до Білокуракинського районого суду Луганської області, ухвалою суду заявниці було повернуто заяву з причин не усунення недоліків. На підтвердження неможливості реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_2 органами державної реєстрації актів цивільного стану України надано відмову у реєстрації смерті Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2020 року роз`яснено заінтересованій особі право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу, що підтверджується письмовими доказами.
Проте від заінтересованої особи не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 20.07.2020 року дана заява була залишена без руху та заявниці був наданий строк для усунення недоліків.
05.08.2020 року від заявниці надійшла уточнена заява, недоліки, викладені в ухвалі суду від 20.07.2020 року було усунено. Проте, судом було виявлено ще один недолік та ухвалою суду від 05.08.2020 року заяву було вдруге залишено без руху, відповідно до якої заявнику був наданий строк для усунення недоліків та зазначено спосіб їх усунення, а саме: заявниці необхідно було надати відмову Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у проведенні державної реєстрації смерті на ім`я особи, яка є учасником по справі. У визначений законом строк, заявниця не усунула недоліки заяви, тому суд дійшов висновку про повернення заяви.

Колегія суддів вважає, що у суду не було правових підстав для повернення заяви.

Так, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (частина 3 статті 294 ЦПК України).
Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Відповідно до частини 1 статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Як вбачається із тексту заяви, ОСОБА_1 в заяві були зазначені додатки, серед яких вказано – «відмова у реєстрації смерті». Тобто заявницею до заяви була додана письмова відмова у реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську. 
Залишаючи вдруге заяву ОСОБА_1 , суд в ухвалі від 05 серпня 2020 року зазначив, що до заяви про встановлення факту смерті додана відмова Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) у проведенні державної реєстрації смерті видана на ім`я ОСОБА_3 , яка не являється учасником справи та надав строк заявниці для надання відмови у проведенні реєстрації смерті виданої на ім`я заявниці.
Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою, що під час вирішення питання про прийняття заяви, головними та першочерговими є вимоги закону, які визначають, чи має заявник право на позов, і лише після позитивної відповіді на це питання перевіряється, чи додержується заявник порядку здійснення цього права. Повернення заяви є можливим лише у тому випадку, якщо позивач порушив певні умови, що визначають порядок здійснення права на подання позовної заяви, і не виправляє цього порушення. Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з передбачених законом підстав.
Заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в окремому провадженні, де з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина 2 статті 294 ЦПК України). Через неподання доказів при пред`явленні заяви про встановлення юридичного факту залишати її без руху та повертати заявнику не можна, оскільки суд вправі витребувати докази за власною ініціативою та долучити їх до справи на наступних стадіях процесу.
Отже, процесуальне рішення про повернення заяви суд першої інстанції прийняв без урахування того, що уточнена заява від 19 серпня 2020 року була подана ОСОБА_1 з дотриманням належної форми, із зазначенням способу захисту цивільних прав та інтересів, доказів, викладом обставин, переліком документів, тобто з додержанням вимог, передбачених у статтях 318, 175,177 ЦПК України.
Відсутність підстав для залишення без руху заяви з мотивів, зазначених в ухвалі від 05 серпня 2020 року, призвела в подальшому до порушення судом встановленого статтею 187 ЦПК України порядку відкриття провадження у справі.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України колегія суддів вважає, що ухвал Білокуракинського районного суду від 26 жовтня 2020 року, яку постановлено з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції до повноважень якого законом віднесено вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 374, пунктом 4 частини 1 статті 379, частиною 1 статті 390, статтею 391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Дата складення повного тексту постанови 10 грудня 2020 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов