ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1932/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/1977/20 Категорія: 308000000 	Годік Л.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.
секретар: Торопенко Н.М.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач – Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква;
треті особи - Уманська міська рада, Міністерство оборони України, виконавчий комітет Уманської міської ради;
особа, що подала апеляційну скаргу – Квартирно – експлуатаційний відділ м. Біла Церква; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно – експлуатаційний відділ м. Біла Церква, треті особи: Уманська міська рада, Міністерство оборони України, виконавчий комітет Уманської міської ради, про надання службової квартири у постійне користування, 

в с т а н о в и в:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КЕВ м. Біла Церква, треті особи: Уманська міська рада, Міністерство оборони України, виконавчий комітет Уманської міської ради, про надання службової квартири у постійне користування.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що позивач проходить військову службу у ЗСУ з 01 серпня 1994 року і по даний час. Станом на день звернення до суду має стаж військової служби понад 25 років.
Відповідно до п. 3 наказу Міністерства оборони України від 01.10.2019 року №300 на підставі постанови КМУ від 04.08.2000 №1225, наказу МОУ від 31.01.2019 №40, Положення про організацію КЕЗ ЗСУ затвердженого наказом МОУ від 03.07.2013 року №448, наказу МОУ від 16.07.2019 року №385 квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м. закріплена за заступником командира з озброєння, начальником технічної частини військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 . 
Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 23.10.2019 року №446 з метою забезпечення військовослужбовців Уманського гарнізону житлом включено квартиру АДРЕСА_1 до числа службових квартир. 
Позивач разом із своєю сім`єю проживає у вказаній квартирі. 
ОСОБА_1 вказує, що він неодноразово, у відповідності до статуту внутрішньої служби ЗСУ, подавав рапорти та заяви на ім`я начальника КЕВ м. Біла Церква з клопотанням зміни статусу «службова» квартира та надання службового приміщення у постійне користування із зняттям з черги, однак рапорти та заяви залишились без задоволення.
Позивач вважає, що він має право обрати будь-який спосіб для забезпечення житлом, визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, зокрема, шляхом виключення житлового приміщення з числа службового.
Зазначає, що відповідач повинен подати клопотання за заявою позивача про розгляд питання виключення житла з числа службового разом з клопотанням начальника гарнізону та командира військової частини до Уманської міської ради Черкаської області, та не подаючи такого клопотання порушує конституційній права позивача на житло.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м.
Зобов`язати КЕВ м. Біла Церква подати до Уманської міської ради Черкаської області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право на виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язано КЕВ м. Біла Церква подати до виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м. 
Рішення мотивоване тим, що не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м. Біла Церква прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м. Біла Церква у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, КЕВ м. Біла Церква подало апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просили суд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження житла.
Особи які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік за рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується наказом командира військової частини.
По вимозі позовної заяви КЕВ не є належним відповідачем, рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання шляхом виключення з числа службового повинна приймати житлова комісія військової частини, яке затверджується наказом командира військової частини.
Позивачем при вирішенні питання виключення квартири з числа службових не був дотриманий порядок визначений Постановою КМУ від 3 серпня 2006 року №1081, а саме не приймала рішення житлова комісія військової частини про надання житла позивачу шляхом виключення його з числа службового. Тільки після прийняття рішення військовою частиною, про надання житла позивачу, шляхом виключення його з числа службового та отримання документів, КЕВ м. Біла Церква може вчиняти дії відповідно до повноважень передбачених п.4 розділу 7 Наказу.
Крім того, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.01.2019 року №40, службова квартира закріплена за заступником командира з озброєння військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, вирішення питання виключення квартири з числа службових неможливе так, як не відпала потреба в його використанні.
09 грудня 2020 року ОСОБА_1 надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що бездіяльність відповідача є наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України. 
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловим приміщенням у п.11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та КЕВ.
Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ району за встановленим порядком.
Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Уманської міської ради.
Не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м. Біла Церква прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає виходячи із наступного.
Відповідно до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Із матеріалів справи, а саме із витягу з послужного списку майора ОСОБА_1 вбачається, що останній проходить військову службу у ЗСУ з 25 липня 1994 року по даний час (а.с. 15). 
Згідно довідки начальника КЕВ м. Біла Церква майор ОСОБА_1 під час проходження служби в Уманському гарнізоні військовій частині НОМЕР_1 перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 27.12.2013 року по теперішній час. 
Відповідно до копії паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання особи № 57/22-13 від 03.01.2019 року ОСОБА_1 з 14 січня 2014 року по даний час зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 10 оборот, а.с. 12). 
Відповідно до п. 3 наказу Міністерства оборони України від 01.10.2019 року №300 на підставі Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у ЗСУ, затвердженого постановою КМУ від 04.08.2000 №1225 (зі змінами), наказу МОУ від 31.01.2019 №40 «Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗСУ» , Положення про організацію КЕЗ ЗСУ, затвердженого наказом МОУ від 03.07.2013 року № 448 (зі змінами), наказу МОУ від 16.07.2019 року №385 «Про закріплення нерухомого військового майна», наказу начальника Уманського гарнізону від 02 серпня 2019 року № 20 «Про закріплення нерухомого військового майна в Уманському гарнізоні» квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м. закріплена за заступником командира з озброєння - начальником технічної частини військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 . 
Відповідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Греків ліс» № 13 від 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 разом з дружиною та сином проживає за адресою АДРЕСА_3 на підставі наказу № 300 від 11.10.2019 року командира військової частини НОМЕР_1 про закріплення нерухомого військового майна за посадовими особами. 
Відповідно наданої в матеріали справи копії рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради № 446 від 23 жовтня 2019 року, квартира АДРЕСА_1 включена до числа службових квартир (а.с. 19). 
На звернення позивача щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла з числа службових (штатно-посадових) 02 березня 2020 року Головним квартирно-експлуатаційним управлінням ЗСУ за № 303/4/394 надано відповідь про неможливість виключення даного житла із числа службових, оскільки його було надано позивачу в тимчасове користування на договірних умовах в якості штатно-посадового житла на виконання наказу № 40 від 31 січня 2019 року Міністерства оборони України, без надання військовослужбовцю права зареєструвати місце проживання за адресою відповідного житлового приміщення, а також не є підставою для державної реєстрації речових прав на житлове приміщення. 
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найм) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені у пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до п. 26 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яку було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472.
Механізм та порядок надання військовослужбовцям службового житла та житла для постійного проживання, в тому числі тих, які мають вислугу 20 років і більше, визначено розділами ІІІ, IV, VII Інструкції № 380.
У відповідності до встановленого порядку отримання службового житла, військовослужбовці та члени їх сімей, крім осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку та члени їх сімей, за відсутності за місцем проходження служби житла для постійного проживання, забезпечуються службовими жилими приміщеннями. Службові житлові приміщення, службова жила площа, обліковуються у військовій частині та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району у книзі обліку службових жилих приміщень. На підставі наказу командира військової частини та із урахуванням рішень Міністра оборони України щодо забезпечення військовослужбовців службовими житловими приміщеннями КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляє список надання службових жилих приміщень (службової жилої площі) у військових частинах. Вказаний список, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району направляється до ГКЕУ ЗС України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. Списки надання службових жилих приміщень розглядаються на засіданні Комісії з контролю, на які можуть запрошуватися (бути присутніми) голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). Розгляд Списків надання службових жилих приміщень здійснюється по КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та по кожному військовослужбовцю окремо. У разі відмови у наданні військовослужбовцю службового жилого приміщення, зазначене службове жиле приміщення підлягає повторному розподілу у військовій частині, до якої воно розподілено у встановленому цією Інструкцією порядку та в строк, що не перевищує один місяць. Рішення Комісії з контролю є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі спеціального ордера, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону або командира військової частини за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до пункту 8 Порядку № 1081. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає витяг з наказу командира військової частини про надання службового жилого приміщення. Під час вселення у службове жиле приміщення військовослужбовець здає отриманий спеціальний ордер до житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, а в закритих, віддалених військових містечках до будинкоуправління відповідної КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. 
Відповідно до положень Розділу VII Інструкції № 380, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.
Для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. 
31 січня 2019 року Міністерством оборони України видано наказ № 40 про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України. У відповідності до нього начальнику Головного КЕУ ЗС України наказано розробити та затвердити порядок проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України. Наказом Міністерства оборони України № 51 від 19 лютого 2020 року експеримент із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗСУ було продовжено у 2020 році, у зв`язку з чим до наказу № 40 від 31 січня 2019 року були внесені відповідні зміни.
Відповідно до Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у ЗСУ, затвердженого постановою КМУ від 04 серпня 2000 року № 1225 (зі змінами), наказу МОУ від 31 січня 2019 року № 40 «Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗСУ, Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03 липня 2013 року № 448 (зі змінами), наказом Міністерства оборони України від 16 липня 2019 року № 385 «Про закріплення нерухомого військового майна», 02 серпня 2019 року начальником Уманського гарнізону видано наказ № 20 про прийняття командирами військових частин Уманського гарнізону за актом житло для утримання та експлуатації в квартирно-експлуатаційному органі та закріпити за посадами та розподілити за військовослужбовцями нерухоме військове майно визначене у додатку 1-6, в тому числі за військовою частиною НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 . Наказом командира військової частини відповідно до вищевказаних нормативних актів, квартира АДРЕСА_1 була закріплена за посадою заступника командира з озброєння – начальником технічної частини військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 . 
Відповідно до інформації, викладеної у відповіді на звернення ОСОБА_1 , надання службового (штатно-посадового) житла в користування військовослужбовцю здійснювалось на підставі договору укладеному між військовою частиною, за якою на праві оперативного управління закріплено таке житло, та військовослужбовцем, за посадою якого це житло закріплене, без надання вказаним договором права військовослужбовцю зареєструвати місце проживання за адресою відповідного житлового приміщення та даний договір не є підставою для державної реєстрації речових прав на житлове приміщення. 
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160012661 від 19 березня 2019 року та додатку до наказу МОУ № 385 від 16 липня 2019 року квартира АДРЕСА_1 перебуває у державній власності Міністерства оборони України, закріплена за військовою частиною НОМЕР_1 на праві оперативного управління. 
Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ від 31 липня 2018 року № 380, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю 1 чи 2 групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Пунктами 3-7 розділу 7 вищевказаної Інструкції передбачено, що для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія в/ч (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців, після розгляду яких приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії в/ч (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється в/ч до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району , що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання (п.3). На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі – Список надання постійного житла). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом з наказу командира в/ч про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії в/ч (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю (п.4). … За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про : погодження надання постійного житла або про відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови (п.5). 
Відповідно п. 3, п. 11 Порядку № 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Як зазначалось вище, службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям згідно з рішенням командира військової частини, яке погоджується з квартирно-експлуатаційним органом за місцем проходження військової служби. На підставі рішення про надання службового житлового приміщення виконавчий орган районної, міською, районної у місті ради видає спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. 
Оскільки, квартира АДРЕСА_1 в порядку проведення експерименту відповідно до наказу Міністерства оборони України № 40 від 31 січня 2019 року (з подальшими змінами) була закріплена за посадою заступника командира з озброєння – начальником технічної частини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 і як службове житлове приміщення в порядку визначеному Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, а саме на підставі рішення командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом за місцем служби позивача з видачею спеціального ордеру, ОСОБА_1 не надавалась, рішення про надання житлового приміщення ОСОБА_1 для постійного проживання в порядку визначеному пунктами 3-7 розділу 7 вищевказаної Інструкції не приймалось, вимоги останнього про визнання за ним права на виключення з числа службового житла та зобов`язання КЕВ м. Біла Церква подати клопотання про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають. 
Прийшовши до такого висновку колегія суддів виходить з того, що законодавством не визначено можливість та порядку отримання військовослужбовцем для постійного проживання житла, яке було передане йому у тимчасове користування на договірних умовах у зв`язку з проведенням експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України.
Оскільки рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про надання службової квартири у постійне користування. 
На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1261 грн 20 коп.
Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква задовольнити. 
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про надання службової квартири у постійне користування залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква судові витрати в сумі 1261 грн 20 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України. 

Судді 

Повний текст постанови складений 21 грудня 2020 року