Справа № 757/7845/19-к
1-кп/991/114/19
У Х В А Л А

22 жовтня 2020 року                                                         м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуюча – ОСОБА_1 ,
судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання – ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015110000000121 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїв Курган Ростовської область Російської Федерації, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364- 1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кишинів Республіки Молдова, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст.27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення                     прокурор ОСОБА_7 , 
сторона захисту захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Вищого антикорупційного суду (далі - суд) перебуває зазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні 22 жовтня 2020 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про дослідження доказів у повному обсязі, а саме відеозапису проведення обшуку. Ухвалюючи відповідне рішення, суд виходив із того, що ст. 358 КПК України хоча й передбачає обов`язок оголосити за клопотанням сторони відомості, що містяться у документах, однак лише в частині, що мають значення для встановлення обставин і фактів кримінального провадження, на які захисник ОСОБА_10 у своєму клопотанні не посилався.
Висловлюючи незгоду із прийнятим судом рішенням захисник ОСОБА_10 заявив відвід колегії суддів, який був залишений без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК України. 
Надалі, захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжували висловлювати заперечення щодо порядку дослідження документів з тих самих підстав, які уже були вирішені судом. На що головуюча наголосила на необхідності висловлювання безпосередньо щодо доказів. 
Захисник ОСОБА_10 зазначив, що не погоджується із рішенням суду щодо порядку дослідження доказів, оскільки суд таким чином допускає свавілля та беззаконня, а також порушує право на захист і тому покидає залу судового засідання, до останнього приєднались і захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
При цьому, роз`яснення головуючої щодо неможливості залишення зали судового засідання до закінчення судового засідання, а також попередження щодо недопустимості проявів неповаги до суду, захисники проігнорували.
За таких обставин, суд вважав за необхідне порушити перед органом, уповноваженим на притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності, питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначених захисників. 
Ухвалюючи відповідне рішення, суд виходить з такого.
Діяльність захисника має відповідати Правилам адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (далі – Правила).
Так, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил (ст. 42 Правил). При виконанні доручення адвокат зобов`язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної професійної правничої (правової) допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва (ст. 27 Правил).
Зокрема, захисник ОСОБА_9 призначений Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві, а тому необґрунтована відмова від прийняття на себе захисту за цих умов є неприпустимою.
Окрім зазначеного, ряд обов`язків на захисника покладає і кримінальне процесуальне законодавство.
Зокрема, за змістом ч. 1, 2 ст. 329 КПК України захисник, який присутній у залі судового засідання, зобов`язаний заявляти клопотання, подавати заперечення лише після надання йому слова головуючим у судовому засіданні, а також зобов`язаний додержуватися порядку в судовому засіданні і беззаперечно підкорятися відповідним розпорядженням головуючого у судовому засіданні.
У силу ч. 1, 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого. 
Захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути у призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).
Відповідно до ст. 321 КПК України, головуючий, серед іншого, керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, забезпечує здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків. 
Згідно із ч. 2 ст. 329 КПК України сторони та учасники кримінального провадження, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані додержуватися порядку в судовому засіданні і беззаперечно підкорятися розпорядженням головуючого у судовому засіданні.
За змістом вищенаведених положень, захисник зобов`язаний підкорятися вимогам та розпорядженням головуючого.
Натомість, захисники покинули судове засідання, незважаючи на попередження головуючої про недопустимість такої поведінки.
Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист є фундаментальним для кримінального процесу. Більше того, відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
З цього приводу, важливим є те, що відповідно до ухвали суду від 21 січня 2020 року щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюється спеціальне судове провадження. А тому, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52, ч. 3 ст. 323 КПК України участь захисника у даному провадженні є обов`язкова. 
Варто зазначити, що на момент залишення захисниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судового засідання, судом не було оголошено перерви у судовому засіданні, та воно не було відкладене. Узагалі не було вчинено будь-яких процесуальних дій, які б могли свідчити про його завершення. 
Дії захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можна розцінювати як спосіб захисту, адже така їх поведінка суперечить нормам кримінального процесуального законодавства та не сприяє дотриманню законних прав та інтересів обвинувачених, оскільки останні позбавлені права на захист, що, як наслідок, вказує на невиконання захисниками своїх процесуальних обов`язків щодо здійснення захисту своїх клієнтів. При цьому, згідно із положеннями п. 4 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року (далі – Закон № 5076-VI) захисник має право відмовитись від надання правової допомоги лише у визначених кримінальним процесуальним законом випадках, про існування яких захисники суду не повідомили.
Відповідно до ст. 44 Правил адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року).
Водночас, захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи певний досвід адвокатської діяльності, не могли не бути обізнані із тим, що продовження судового засідання у разі незабезпечення захистом обвинувачених у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, є неможливим. Як наслідок, захисниками штучно створюються умови для перешкоджання швидкому судовому розгляду, що відповідно до ст. 2 КПК України є завданням кримінального провадження.
Тому, такі дії захисників суд розцінює як чергову спробу затягування судового розгляду.
Як вже зазначалось, щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюється спеціальне судове провадження. Як встановив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ван Гейзенгем проти Бельгії» від 21 січня 1999 року (заява № 26103/95), право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний судовий захист за допомогою адвоката є однією із засадничих характеристик судового розгляду. Обвинувачений не втрачає цього права тільки через те, що він не присутній на засіданнях суду (п. 34).
Так, процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. До прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відноситься і право на належну правову допомогу.
Натомість, неналежне виконання захисниками обвинувачених своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, з метою недопущення порушення права на захист останніх, потребують вжиття відповідних заходів реагування з боку суду. 
Поведінка захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні, на переконання суду, є такою, що не узгоджується із встановленими етичними стандартами адвокатської діяльності та суперечить загальним засадам кримінального провадження.
З урахуванням наведених обставин, суд доходить висновку, що у діях зазначених адвокатів вбачаються ознаки дисциплінарних проступків, передбачених ч. 2 ст. 34 Закону № 5076-VI, що полягають у порушенні правил адвокатської етики та у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне порушити перед органом, що згідно із законом уповноважений притягати адвоката до дисциплінарної відповідальності питання про дисциплінарну відповідальність адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та  ОСОБА_10 . 
Керуючись статтями 2, 21, 47, 321, 329 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Порушити перед органом, що згідно із законом уповноважений притягати адвоката до дисциплінарної відповідальності, питання про дисциплінарну відповідальність адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:

              ОСОБА_2                            ОСОБА_3                         ОСОБА_1