ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3669/19	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Поліщук Л.В., Бєляновського В.В.  

секретар судового засідання Чеголя Є.О.
за участю:
від ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» - адвокат Савицька О.М., ордер серії ОД № 439796 від 10.07.2020;  
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЖ» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» 
на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 
по справі № 916/3669/19 
за позовом Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЖ» 
про визнання договору розірваним та стягнення 

суддя суду першої інстанції: Рога Н.В.
час та місце винесення рішення: 16:40, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, 
Господарський суд Одеської області
повний текст рішення складено 05.06.2020

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, Приватне підприємство «ЄВРОТРАНССТРОЙ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЖ» про визнання договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 на виконання робіт по влаштуванню електрики та вентиляції на об`єкті «Технічне переоснащення хімбаклабораторії на СБО «Південна» за адресою: вул.Дача Ковалевського , 146, м.Одеса» та договору №22/07/19-2 від 22.07.2019 на виконання робіт по влаштуванню електрики та вентиляції на об`єкті «Технічне переоснащення хімбаклабораторії на СБО «Північна» за адресою: вул. Хаджибейська дорога, 32 в м.Одесі» - розірваними, та про стягнення передплати у розмірі 63   694 грн. 00 коп., штрафу у розмірі 139 грн. 23 коп., збитків у розмірі 300  766 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 324 грн. 57 коп., інфляційних втрат у розмірі 127 грн. 64 коп.  
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 
Позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором №22/07/19-1 від 22.07.2019, а саме: сплатив суму передплати у розмірі 30% від вартості робіт, що підтверджується платіжними дорученнями №693 від 29.07.2019 на суму 23  694 грн. та №700 від 30.07.2019 на суму 40  000 грн. 
Крім того, позивач зазначає, що виконав інші свої зобов`язання за Договором, а саме: надав доступ до території для виконання робіт та виконав інші дії, які залежали від позивача з метою надання можливості відповідачу виконати роботи у повному обсязі та якісно, здійснював догляд за виконанням Підрядником робіт за Договором.
Проте, станом на 30.08.2019 роботи виконано не було, проміжні акти виконаних робіт не складалися. З урахуванням зазначеного, розуміючи, що у визначений у Договорі строк ТОВ «ПРОМІНЖ» не виконає передбачені предметом Договору роботи, ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» було вимушено укласти з іншою організацією (підрядником) договори підряду на виконання робіт.
Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив умови Договору №22/07/19-1 від 22.07.2019, не виконав взяті на себе зобов`язання , у зв`язку з чим у ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ», на підставі положень ч.ч.1,2 ст.218,ч.1 ст.219 Господарського кодексу України  та ст.ст.611,612,623 Цивільного кодексу України виникло право звернення до суду з вимогою щодо повернення грошових коштів, сплачених у якості передплати за виконання робіт за Договором, а також відшкодування збитків , які було передбачено  умовами Договору №22/07/19-1 від 22.07.2019, а також відшкодування збитків, які позивач поніс у зв`язку із вимушеним укладанням договору підряду з іншим підприємством, штрафу у розмірі 139,23 23, 3% річних у розмірі 324,57 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 127,64 грн.
Позивач також вважає, що Договори підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019 та №22/07/19-2 від 22.07.2019 підлягають розірванню, у зв`язку з тим, що у нього відпала необхідність у отриманні послуг від ТОВ «ПРОМІНЖ».
Щодо заявлених збитків у розмірі 300  766,00 грн., позивач зазначає, що поніс збитки у зв`язку із укладенням договору на виконання підрядних робіт з іншим підрядником.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 позовну заяву Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЖ» про визнання договорів розірваними та стягнення задовольнити частково. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЖ» на користь Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» штраф у розмірі 139,23 грн. та  витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 
В решті позову відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
1. У якості повідомлення про розірвання Договорів підряду позивач послався на заяву від 30.08.2019 про розірвання Договору підряду та повернення коштів, у якій  повідомив ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» про необхідність укладання угоди про розірвання Договорів підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 з 02.09.2019, просило надати достовірні акти виконаних робіт станом на 30.08.2019 та перерахувати суму заборгованості, а також на попередження від 06 вересня 2019р. щодо розірвання Договорів у судовому порядку. 
Місцевим господарським судом зазначено, що означена заява та попередження не є відмовою Замовника від договорів підряду, адже, у листі від 06.09.2019 мова йде про розірвання договорів у судовому порядку, а у листі від 16.09.2019 мова йде про повернення авансу у сумі 63  694 грн.  у зв`язку із закінчення строків виконання робіт передбачених Договорами  та передачею фронту робіт іншій організації. 
У зв`язку з чим, суд зазначив про відсутність підстави вважати Договори підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2  розірваними.
2. Щодо Договору підряду №22/07/19-2 , то суд зазначив, що відповідно до розділу 2 Договору №22/07/19-2 вартість робіт за цим Договором складає 149   008 грн (з ПДВ) та визначається на підставі затвердженої Замовником договірної ціни (додаток №1, додаток №2). В межах вартості робіт за Договором Замовник проводить передоплату в розмірі 30% від вартості Договору. 
Але, доказів сплати попередньої оплати за цим Договором позивачем до матеріалів не надано, судом зазначено, що позивачем не наведені підстави для визнання розірваним зазначеного Договору, адже, лише саме посилання на невиконання відповідачем зобов`язань за аналогічним Договором підряду №22/07/19-1 не може бути підставою для розірвання договору .
3. Щодо вимоги позивача про стягнення з Підрядника суми попередньої оплати у розмірі 63  694,00 грн. суд зазначив, що положеннями ст. 849 Цивільного кодексу України не передбачено можливості повернення передплати за договором підряду. 
Судом зауважено, що у даному випадку, позивачем невірно обрано спосіб порушеного права, що є підставою для відмови у позові у цій частині. 
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму попередньої оплати на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України суд зазначив, що виходячи з текстів Договорів підряду у відповідача відсутнє грошове зобов`язання перед ПП  «ЄВРОТРАНССТРОЙ».
5. Щодо позовних вимог про стягнення збитків, суд зазначив, що позивачем у справі не доведено наявності всіх складових, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків у розмірі 300   766 грн. 
6. Задовольняючи позов в частині стягнення штрафу у розмірі 139,23 грн., суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів виконання Підрядником своїх зобов`язань за Договором підряду №22/07/19-1.
          Не погоджуючись з вказаним рішенням, Приватне підприємство «ЄВРОТРАНССТРОЙ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 у справі № 916/3669/19 у частині відмови визнати Договори підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 від 22.07.2019, укладені між ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» та ТОВ «ПРОМІНЖ» - розірваними, відмови стягнути з ТОВ «ПРОМІНЖ» на користь ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» суму передплати - 63 694,00 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 4 125, 77 грн. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що підрядник (відповідач) визначені п. 1.1 Договорів підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 від 22.07.2019 роботи у встановлений п.3.1 Договорів строк (50 та 45 календарних днів відповідно) не виконав, Акти виконаних робіт відсутні, сторонами не підписані.
Отже, позивачем доведено порушення умов Договорів підряду із сторони Підрядника. Відповідач порушив зобов`язання. Визначене п.п. 1.1 та 4.1.1 Договорів.
Скаржник зазначає, що правовим наслідком односторонньої відмови від зобов`язання частково або в повному обсязі згідно з ч. 3 ст. 615 ЦК є відповідно зміна умов зобов`язання або його припинення. Частиною третьої статті також зазначено, що в разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Скаржник вважає, що норми, закріплені у ст.615 ЦК України, мають загальний характер в інституті зобов`язального права, а правило ч. 3 ст. 651 цього ж Кодексу є спеціальною нормою, що поширюється лише на договірні зобов`язання, оскільки договір є лише однією з підстав виникнення зобов`язання (ч. 2 ст. 509, ч. 2 ст. 11 ЦК).
Щодо повернення передплати за договором підряду, скаржник зазначає, що згідно ст. 320 ГК України, у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Так, скаржник зазначає, що сплачений аванс є збитками Замовника, які повинні бути відшкодовані Підрядником.
Таким чином, у зв`язку із тим, що Замовник сплатив аванс за Договором підряду №22/07119-1 від 22.07.2019, а Підрядник роботи в передбачений Договором строк не виконав, договір є розірваним, та сплачений Замовником аванс в сумі 63 694,00 грн. повинен бути повернутий Підрядником.
Крім того, скаржник зазначає, що сума попередньої оплати у розмірі 63  694 грн., яка заявлена на стягнення з відповідача є саме збитками, а також те що підставою для розірвання договорів є частина друга статті 849 Цивільного Кодексу України, колегією суддів не приймається відповідно до наступного.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Богатир К.В., Лавриненко Л.В., апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 у справі №916/3669/19- залишено без руху.
Встановлено Приватному підприємству «ЄВРОТРАНССТРОЙ» строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів доплати судового збору у розмірі 2881,50 грн. – протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
30.07.2020 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої надано докази сплати судового збору у розмірі 2881,50 грн.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Лавриненко Л.В. з 03.08.2020 по 04.09.2020 відповідно до наказу Голови суду від 20.07.2020 № 163-в, розпорядженням керівника апарату суду № 201 від 04.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Бєляновський В.В., Богатир К.В.. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у складі суддів: головуючий суддя – Філінюк І.Г., судді: Богатир К.В., Бєляновський В.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 у справі № 916/3669/19.
Призначено розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» по справі №   916/3669/19 на 27.10.2020 об 11:00 год.
У зв`язку з направленням судді Богатиря К.В. на підготовку для підтримки кваліфікації до Національної школи суддів України з 26.10.2020 по 30.10.2020 відповідно наказ Голови суду від 19.10.2020 № 240-к, розпорядженням керівника апарату суду № 420 від 26.10.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020, для розгляду апеляційних скарг сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Бєляноського В.В., Поліщук Л.В. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 прийнято справу № 916/3669/19 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді: Поліщук Л.В., Бєляновський В.В.
В судовому засіданні 27.10.2020 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити останню.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.
22.07.2019 між ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» (Замовник) та ТОВ «ПРОМІНЖ» (Підрядник) був укладений Договір підряду №22/07/19-1, згідно п.1.1 якого Замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов`язки по виконанню робіт по влаштуванню електрики та вентиляції на об`єкті: «Технічне переоснащення хімбаклабораторії на СБО «Південна» за адресою: вул.Дача Ковалевського, 146, м.Одеса, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.
Додатком №1 до Договору є перелік робіт по електротехнічним рішенням згідно проекту ЕЕП/ІВК-22/2018 ЕТР ТОВ «Евроелектроплюс», додатком №2 до Договору є перелік робіт по вентиляції згідно проекту ЕЕП/ІВК-21/2018 ОВ, ТОВ «Евроелектроплюс».
Крім того, 22.07.2019 між ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» (Замовник) та ТОВ «ПРОМІНЖ» (Підрядник) був укладений Договір підряду №22/07/19-2 , згідно п.1.1 якого Замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов`язки по виконанню робіт по влаштуванню електрики та вентиляції на об`єкті: «Технічне переоснащення хімбаклабораторії на СБО «Північна» за адресою: вул. Хаджибейська дорога, 32 в м.Одесі», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.  
Додатком №1 до Договору є перелік робіт по електротехнічним рішенням згідно проекту ЕЕП/ІВК-22/2018 ЕТР ТОВ «Евроелектроплюс».
Відповідно до розділу 2 Договору №22/07/19-1 вартість робіт за цим Договором складає 139  234 грн. (з ПДВ) та визначається на підставі затвердженої Замовником договірної ціни (додаток №1, додаток №2). В межах вартості робіт за Договором Замовник проводить передоплату в розмірі 30% від вартості Договору. Подальша оплата за виконані по Договору Підрядником роботи здійснюється на підставі  проміжних актів виконаних робіт підписаних сторонами, протягом 5 банківських днів  після їх  підписання. Остаточна оплата за виконані по Договору Підрядником роботи здійснюється на підставі акту виконаних робіт, підписаного сторонами, за мінусом передплати , протягом 10 банківських днів  після їх підписання. 
Згідно п.3.1 Договору термін виконання робіт складає 50 календарних днів. 
Зобов`язання Підрядника визначені у п.4.1 Договору, згідно якого Підрядник, зокрема, зобов`язаний якісно та в строки , визначені цим Договором виконати роботи з використанням власних ресурсів (п.п.4.1.1) , передати Замовнику у порядку, передбаченому цим Договором, закінчені (виконані) роботи ( п.п.4.1.6); негайно, не пізніше 2 робочих днів з дати встановлення обставин, що перешкоджають виконанню робіт, письмово інформувати Замовника про заходи, необхідні для усунення обставин, що виникли (п.п.4.1.8); забезпечити виконання і здачу виконаних робіт Замовнику в термін і на умовах цього Договору ( п.п.4.1.10). 
Відповідно до платіжного дорученням №693 від 29.07.2019 Замовник перерахував Підряднику 23  694 грн. із призначенням платежу «Оплата за роботи по договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 (з ПДВ). Платіжним дорученням №700 від 30.07.2019 Замовник перерахував Підряднику 40 000 грн. із призначенням платежу «Оплата за роботи по договору №22/07/19-1 від 22.07.2019 ( з ПДВ). Загальна сума грошових коштів, перерахованих позивачем ТОВ «ПРОМІНЖ» на виконання п.2.3 Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019 становить 63  694 грн. ( з ПДВ). 
Таким чином, у Підрядника виникло зобов`язання щодо виконання робіт , обумовлених Договором та додатком №1 до нього, строк якого, відповідно до п.3.1 Договору становив 50 днів. 
30.08.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено заява про розірвання Договору підряду та повернення коштів, у якій зазначено, що роботи Підрядником розпочаті, але виконані менш ніж на 10% від загального об`єму, що створює значні проблеми у виконанні ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» своїх зобов`язань перед його замовником та тягне збитки у вигляді штрафних санкцій. На підставі статті 651 ЦК України, ПП «ЄВРОТРАНССТРОЙ» запропонувало відповідачу укласти угоду про розірвання Договорів підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 з 02.09.2019, просило надати достовірні акти виконаних робіт станом на 30.08.2019 та перерахувати суму заборгованості. 
06 вересня 2019 на адресу ТОВ «ПРОМІНЖ» було направлено попередження щодо розірвання Договорів у судовому порядку, та 16.09.2019 направлено лист з проханням повернути отриманий аванс у сумі 63  694 грн. у зв`язку із закінчення строків виконання робіт передбачених Договорами та передачею фронту робіт іншій організації. 
Позиція Південно - західного апеляційного господарського суду. 
Оскільки, позивач не погоджується із оскаржуваними рішенням виключно у частині відмови у задоволенні позовних вимог про відмову у визнанні Договорів підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 від 22.07.2019 розірваними та відмови стягнути суми передплати - 63 694,00 грн., а також судових витрат, колегія суддів переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.
За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього.
За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору.
Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).
Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини у сфері виконання підрядних робіт на підставі укладених Договорів №22/07/19-1 від 22.07.2019 та №22/07/19-2  від 22.07.2019.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у разі коли законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору. Обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору і слід досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи.
Згідно з частинами 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).
Підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).
Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.
Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Тож іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.
Сторонами Договору підряду №22/07/19-1 від 22.07.2019 та Договору підряду №22/07/19-2  від 22.07.2019 не узгоджені положення щодо розірвання або відмови від договорів підряду. 
Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:
- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);
- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);
- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);
- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).
Правовий аналіз частин другої та четвертої статті 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.
Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.
Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.
Як наголошує Верховний Суд, зокрема у постанові від 29.01.2020 у справі №904/5265/18, що для правильного вирішення спорів про стягнення невикористаної частини авансу як наслідку відмови замовника від договору підряду судам необхідно достовірно встановити правомірність відмови замовника від договору, а також обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 ЦК України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги у якості підстав про розірвання Договорів підряду позивач послався на  заяву від 30.08.2019 про розірвання Договору підряду та повернення коштів, у якій повідомив ПП  «ЄВРОТРАНССТРОЙ» про необхідність укладання угоди про розірвання Договорів підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 з 02.09.2019, просило надати достовірні акти виконаних робіт станом на 30.08.2019 та перерахувати суму заборгованості, а також на попередження від 06 вересня 2019р. щодо розірвання Договорів у судовому порядку. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати Договори підряду №22/07/19-1 та №22/07/19-2 розірваними.
Крім того, щодо Договору підряду №22/07/19-2, то колегія суддів також погоджується з твердженням суду першої інстанції, що відповідно до розділу 2 Договору №22/07/19-2  вартість робіт за цим Договором складає 149   008 грн (з ПДВ) та визначається на підставі затвердженої Замовником договірної ціни (додаток №1, додаток №2). В межах вартості робіт за Договором Замовник проводить передоплату в розмірі 30% від вартості Договору. Подальша оплата за виконані по Договору Підрядником роботи здійснюється на підставі  проміжних актів виконаних робіт підписаних сторонами, протягом 5 банківських днів  після їх  підписання. Остаточна оплата за виконані по Договору Підрядником роботи здійснюється на підставі акту виконаних робіт, підписаного сторонами, за мінусом передплати , протягом 10 банківських днів  після їх підписання. 
Згідно п.3.1 Договору термін виконання робіт складає 45 календарних днів. 
Проте, доказів сплати попередньої оплати за цим Договором позивачем до матеріалів не надано. 
Матеріали справи також не містять доказів, які б слугували підставою для визнання розірваним зазначеного Договору, адже, лише саме посилання на невиконання відповідачем зобов`язань за аналогічним Договором підряду №22/07/19-1 не може бути підставою для розірвання договору. 
Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з Підрядника суми попередньої оплати у розмірі 63  694 грн., колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно частини другої статті 849 Цивільного Кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Проте, позовні вимоги Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» були направлені саме на стягнення з відповідача суми авансу, а не на стягнення збитків відповідно до частини другої статті 849 Цивільного кодексу України. 
Відхилення аргументів апеляційної скарги. 
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що сума попередньої оплати у розмірі 63  694 грн. яка заявлена на стягнення з відповідача є саме збитками, а також те що підставою для розірвання договорів є частина друга статті 849 Цивільного Кодексу України, колегією суддів не приймається відповідно до наступного.
Так, відповідно до змісту позовної заяви, позивачем у якості підстави для розірвання договорів підряду обрано правові норми статті 611, 615, 651 ЦК України.
Згідно з частиною 3 статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. 
Визначені наведеними нормами ГПК України права, що належать тільки позивачу, певним чином визначають диспозитивність господарського процесу. Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.
Колегія суддів звертається до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі 922/1249/17.
Згідно зі статтею 14 ГПК України («Диспозитивність господарського судочинства») суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмету означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Отже, попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд, позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.
Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15.
Формулюючи викладені вище висновки, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, які він послідовно надає стосовно принципу диспозитивності у господарському судочинстві (постанови Верхового Суду від 08.05.2018 у справі 922/1249/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15).
Так, відповідно до частини п`ятої статті 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до господарського суду Одеської області з заявою про зміну підстав позову в порядку частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, отже колегія суддів розглядає справу в межах заявлених предмета та підстав позову.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 у справі №916/3669/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ» - без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до статі 129 ГПК України покласти на Приватне підприємство «ЄВРОТРАНССТРОЙ».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2020 у справі №  916/3669/19– залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЄВРОТРАНССТРОЙ»– залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «ЄВРОТРАНССТРОЙ».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 28.10.2020.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський

Суддя                                                                                          Л.В. Поліщук